Номер провадження: 33/813/556/21
Номер справи місцевого суду: 522/1465/21 
Головуючий у першій інстанції Іоніді К.В. 
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/1465/21
Номер провадження: 33/813/556/21

Одеський апеляційний суд у складі:
- головуючого судді - Заїкіна А.П.,
- за участю секретаря судового засідання – Рибачук О.І.,

Особи, які прийняли участь у судовому засіданні:
- захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Бугаєнко Олег Володимирович,
- потерпіла – ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Бугаєнка Олега Володимировича – захисника Нагорного Ігоря Вікторовича на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 255 грн. на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок.
Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 17.01.2021р. приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання, вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 і дітьми, під час якої висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, вів себе зухвало, чим вчинив домашнє насильство.
На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол ВАБ № 193998 від 17.01.2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Бугаєнко Олег Володимирович - захисник Нагорного І.В. просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2021 року скасувати. Ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі.
Апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, та висновок суду викладений в оскаржуваному рішенні не відповідає обставинам справи.
У судовому засіданні адвокат Бугаєнко Олег Володимирович - захисник Нагорного І.В. підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши пояснення сторін у справі, вивчивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст постанови суду має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 193998 від 17.01.2021 року, 17.01.2021 р., приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання, вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 і дітьми, під час якої висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, вів себе зухвало. Таким чином, своїми діями особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вчинила насилля в сім`ї.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Пунктом 3 частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї- це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року (далі Закон) визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.
Згідно зі ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін..
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 – захисника ОСОБА_1 з приводу безпідставного притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, є безпідставними, такими, що спростовуються оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.
Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 193998 від 17.01.2021р., рапортом працівника поліції Хіміч М.М. від 17.01.2021, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 від 17.01.2021 р., письмовими поясненнями ОСОБА_2 та частково письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 17.01.2021 року, згідно з якими у зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення час між ним та його колишньою дружиною і дітьми виник конфлікт, в ході якого він виражався на їх адресу нецензурною лайкою.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі є недоведеними. 
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1  у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Бугаєнка Олега Володимировича – захисника Нагорного Ігора Вікторовича – залишити без задоволення. 

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду:                                        А.П. Заїкін