Дата документу  Справа № 332/702/21 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №332/702/21                                                 Головуючий в 1 інст. Марченко Н.В.
Провадження №33/807/258/21                                                 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2021 року                                                         місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника – адвоката Непомнящого Я.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Заводського  районного суду м. Запоріжжя від 2 березня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн., стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 12.02.2021 року о 05-39 годині ОСОБА_1 за адресою : м. Запоріжжя, вул. Північне шосе 20В керував маршрутним транспортним засобом МТЗ Рута 20- спв д.н. НОМЕР_1 здійснюючи регулярні перевезення пасажирів. На момент зупинки у салоні кількість пасажирів перевищувала дозволену визначеною технічною характеристикою в реєстраційних документах на цей транспортний засіб (18 пасажирів),а саме у салоні автомобіля перебувало 26 пасажирів, що перевищувало 8 осіб, чим порушив п.2 п.п. 10 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року із змінами та доповненнями, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції  ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова необґрунтована, прийнята з порушеннями норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, судом не надано належної оцінки тим фактам, що з матеріалів справи неможливо встановити реальну кількість пасажирів, що перебували у салоні маршрутного таксі на момент його зупинки поліцейськими та відсутність у матеріалах справи будь-яких документів на підставі яких є можливість встановити кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб. Отже, за наявними матеріалами неможливо встановити факт перевищення кількості пасажирів автобусу, відповідно до кількості місць для сидіння. Інших доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення, співробітниками поліції суду не надано. Просить скасувати постанову суду від 02.03.2021 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки судді місцевого суду про доведеність факту перевезення ОСОБА_1 пасажирів у більшій кількості ніж встановлено абзацом 3 підпункту 4 пункту 2 постанови КМ України від 11.03.2020 року № 211 підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема: 
-протоколом про адміністративне правопорушення у якому зазначені час, місце і спосіб вчинення адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника та інші обставини, що мають значення для вирішення справи; 
-рапортом інспектора взводу роти № 1 батальйону № 2 взводу УПП в Запорізькій області молодшого лейтенанта поліції Гриценко Д. про те, що  ОСОБА_1 керував маршрутним транспортним засобом МТЗ Рута 20- спв д.н. НОМЕР_1 здійснюючи регулярні перевезення пасажирів. На момент зупинки у салоні кількість пасажирів перевищувала дозволену визначеною технічною характеристикою в реєстраційних документах на цей транспортний засіб (18 пасажирів),а саме у салоні автомобіля перебувало 26 пасажирів, що перевищувало 8 осіб, чим порушив п.2 п.п. 10 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року із змінами та доповненнями.
-поясненнями  ОСОБА_1 , що були дані ним у суді першої інстанції відповідно до яких, останній пояснив, що  перевозив пасажирів о 06-00 годині ранку. В цей час люди їхали на роботу, зупинки були переповнені. Він відмовлявся брати пасажирів перевищуючих кількості місць для сидіння, але не догледів, як двоє осіб зайшли до автобусу і їхали стоячи, і яких не було видно через перегородку.
- відеозаписом події.
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Між тим, апеляційним судом встановлено, що на розгляді у суду перебував протокол відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
За встановлених судом обставинпорушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами,  що відповідає ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, висновок місцевого суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєне з накладенням адміністративного стягнення є обґрунтованим.
Відповідаючи на доводи апеляції, апеляційна інстанція зауважує, що як при складанні протоколу, так і в суді першої інстанції ОСОБА_1 визнавав факт перевезення пасажирів у більшій кількості, однак заперечував щодо кількості пасажирів, вказував про двох осіб.
З відеозапису кількість пасажирів встановити не вдалося, при цьому водій автобусу, яким потім виявився ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що вперше попався, стояли дві особи в салоні автобусу, просив застосувати попередження.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою позицію змінив, вказав, що двоє пасажирів зайшли до автобусу, який не рухався, він їх не перевозив. Такі твердження апелянта, з огляду на досліджені докази, розцінюються судом як спосіб захисту та уникнення від адміністративної відповідальності. 
При цьому, навіть менша кількість пасажирів не слугує підставою для закриття провадження у справі, оскільки  ОСОБА_1 свідомо поставив під загрозу життя та здоров`я інших людей, а контролювати кількість пасажирів, які знаходяться в салоні автобусу (маршрутного таксі), забезпечення безпеки їх життю та здоров`ю - є безпосереднім обов`язком водія транспортного засобу, який здійснює пасажирське перевезення.
Отже, на переконання апеляційного суду факт перевезення ОСОБА_1 пасажирів у більшій кількості, ніж встановлено вище наведеною Постановою КМ України повністю підтверджується наявними у розпорядженні суду доказами, приєднаними до матеріалів справи.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що саме водій відповідає за кількість пасажирів, відповідно до технічної характеристики транспортного засобу, а тому доводи апеляції стосовно вітсутності документів з цього приводу неспроможні.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

  Накладене наОСОБА_1 стягнення відповідає санкції ст. 44-3 КУпАП та є мінімальним розміром грошового стягнення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського  районного суду м.Запоріжжя від 2 березня 2021 року, якою  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник