ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
іменем України

13 травня 2021 року
м. Харків

справа № 630/592/17 
провадження № 22ц/818/154/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого – Котелевець А.В.,
суддів – Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря – Кравченко О.О.,

імена (найменування) сторін:
позивач – Публічне акціонерне товариство «Сбербанк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
представник – ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Люботинського міського суду Харківської області від 18 грудня 2017 року в складі судді Малихіна О.О., 

у с т а н о в и в:

В жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» (далі – ПАТ «Сбербанк») в особі представника Гур`єва Максима Васильовича звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 09 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дочірній Банк Сбербанк», правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк», зміненим на Акціонерне товариство «Сбербанк» (далі – АТ «Сбербанк»), та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 41213-ФО/2014/41, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 57 597,83 грн з метою погашення заборгованості за кредитним договором від 13 січня 2014 року № 41#00017835964 зі сплатою відсотків в розмірі 33% річних з кінцевим терміном повернення 08 грудня 2019 року.

Однак умови кредитного договору відповідачка не виконала, допустила заборгованість, яка станом на 05 жовтня 2017 року склала суму в загальному розмірі 270 967,27 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - в розмірі 57 597,83 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - в розмірі 56 492,26 грн, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - в розмірі 100 915,20 грн, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - в розмірі 55 661,98 грн, штрафу за факт прострочення сплати основної суми кредиту в розмірі 300,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сбербанк» суму заборгованості в загальному розмірі 270 967,27 грн та 4 064,51 грн судового збору. 

Заочним рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 18 грудня 2017 року позов ПАТ «Сбербанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором № 41213-ФО/2014/41 від 09 грудня 2014 року в загальному розмірі 270 667,27 грн та 4 060,04 грн судового збору. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що боржник належним чином не виконувала умови кредитного договору, тому наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором № 41213-ФО/2014/41 від 09 грудня 2014 року, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 57 597,83 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 56 492,26 грн, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом в розмірі 100 915,20 грн, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом в розмірі 55 661,98 грн. 

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення штрафу за факт прострочення сплати основної суми кредиту в розмірі 300,00 грн, суд першої інстанції послався на правову позицію, що міститься в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, згідно з якою штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення – строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 05 листопада 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Люботинського міського суду Харківської області від 18 грудня 2017 року відмовлено. 

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Вказані відповідачем обставини щодо недопустимості, належності та недостовірності копій документів, поданих представником позивача разом з позовною заявою на підтвердження доводів не мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки подання сторонами таких письмових доказів не суперечить вимогам статті 65 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи. 

06 грудня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просила скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що справа розглянута за її відсутності та за відсутності даних щодо її належного повідомлення. Додані до заяви документи не завірені належним чином, отже є неналежними доказами в розумінні статті 95 ЦПК України. Зазначає, що позивач в односторонньому порядку збільшив розмір процентів з 33% до 35% за період з 01 січня 2016 року по 04 жовтня 2017 року. Крім того, справа розглянута судом першої інстанції з порушенням правил підсудності, оскільки в пункті 11.18 кредитного договору № 41213-ФО/2014/41 від 09 грудня 2014 року сторони узгодили, що питання, що стосуються договору підлягають розгляду в постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, б. 150, корпус А, офіс 25. 

АТ «Сбербанк» заочне рішення не оскаржив, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

19 грудня 2019 року між АТ «Сбербанк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ» укладено Договір факторингу № 475/БД06-2/19.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 березня 2020 року до участі у справі залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» (далі – ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ») в якості правонаступника АТ «Сбербанк».

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право  скасувати судове рішення повністю або  частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України). 

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України – в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимога закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Так, за правилами частин першої-п`ятої статті 74 ЦПК України в редакції 2004 року судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення – особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення – завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам-підприємцям – за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місяця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. 

Згідно з вимогами частин першої-п`ятої статті 76 ЦПК України в редакції 2004 року судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам – відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручили, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності – відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Частина першої статті 224 ЦПК України в редакції 2004 року закріплювала, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За правилами частини першої статті 280 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення заочного рішення) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Матеріали справи свідчать, що справа була призначена до розгляду на 16 листопада 2017 року на 10 год. 15 хв. (а. с. 31).

16 листопада 2017 року справа була відкладена слуханням на 18 грудня 2017 року у зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці (а. с. 34). 

20 листопада 2017 року Гур`єв М.В. – представник АТ «Сбербанк» подав до суду першої інстанції заяву, в якій не заперечував проти заочного розгляду справи (а. с. 35-36).

18 грудня 2017 року по справі ухвалено заочне рішення.

Доказів про те, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про розгляд справи, призначений на 18 грудня 2017 року, матеріали справи не містять. Повістка надсилалася на адресу: вул. Рокосовського, 32, м. Люботин Харківської області, проте повернулася на адресу Люботинського міського суду Харківської області без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив 18 грудня 2017 року заочне рішення за відсутності відповідачки, без будь-яких доказів її належного повідомлення про судове засідання, на що звертає увагу ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3 частини третьої статті 376 ІЦПК України). 

Враховуючи викладене, заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.

Щодо суті спору, то судова колегія зазначає таке.

Матеріали справи свідчать, що 09 грудня 2014 року АТ «Сбербанк», та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 41213-ФО/2014/41, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 57 597,83 грн з метою погашення заборгованості за кредитним договором від 13 січня 2014 року № 41#00017835964 зі сплатою відсотків в розмірі 33% річних з кінцевим терміном повернення 08 грудня 2019 року (а. с. 14-17).

В пункті 6.9. кредитного договору сторони узгодили, що у випадку порушення (невиконання/неналежного виконання) позичальником своїх зобов`язань, передбачених в пункті 2.5. цього договору (щодо страхування життя, здоров`я та працездатності), та/або передбачених в підпункті «а» пункту 7.1. цього договору (щодо надання на письмовий запит банку довідки про доходи), починаючи з першого календарного числа місяця, наступного за місяцем, в якому позичальником було порушено (не виконано/неналежно виконано) будь-яке з передбачених вище в цьому пункті договору зобов`язань, діюча процентна ставка за користування кредитом встановлюється в новому розмірі, а саме в розмірі, збільшеному на 2 процентних пункти. Зазначеним пунктом позичальник погоджує зміну процентної ставки, що не потребує ухвалення додаткової угоди між сторонами цього договору.

Після виконання позичальником своїх зобов`язань, порушення (невиконання/неналежне виконання) яких призвело до встановлення процентної ставки в новому розмірі, згідно першого абзацу цього пункту договору, та надання банку підтверджуючих документів виконання таких зобов`язань, а також за умови, що всі інші зобов`язання, перелічені вище в першому абзаці цього пункту договору, також не є порушеними (невиконання/неналежне виконання), процентна ставка за користування кредитом починачи з наступного робочого дня за днем подання банку таких підтверджуючих документів встановлюється в новому розмірі, а саме в розмірі, зменшеному на 2 процентних пункти. 

19 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (далі – ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») укладено договір факторингу № 475/БД06-2/19, відповідно до умов якого АТ «Сбербанк» відступило ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» право вимоги за кредитним договором від 09 грудня 2014 року АТ «Сбербанк», та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 41213-ФО/2014/41 (а. с. 98-101).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 березня 2020 року ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» залучено до участі у справі в якості правонаступника.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавец) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України та частини другої статті 1050 ЦК України наслідком порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Обгрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що умови кредитного договору відповідачка не виконала, допустила заборгованість, яка станом на 05 жовтня 2017 року склала суму в загальному розмірі 270 967,27 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - в розмірі 57 597,83 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - в розмірі 56 492,26 грн, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - в розмірі 100 915,20 грн, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - в розмірі 55 661,98 грн, штрафу за факт прострочення сплати основної суми кредиту в розмірі 300,00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь.

Згідно з процесуальним законодавством сторони мають певні права та обов`язки, реалізація яких, як правило, залежить від самих учасників процесу.

Надання доказів на підтвердження доводів і обставин, на які позивач посилається як на підставу свої вимог, є обов`язком саме позивача, і їх ненадання є неналежним виконання процесуальних прав та свідчить про те, що позивач не вчиняє активних дій для доведення обґрунтованості своїх вимог перед судом.

Відповідно до статей 12,  81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У разі ненадання певних доказів суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

Частиною сьомою статті 81 ЦПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. 
Суд позбавлений права збирання доказів за власною ініціативою, оскільки обов`язок доказування покладається на сторони. Доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доведення підстав позову покладається на позивача. Наведені положення є найважливішою складовою принципу змагальності.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано: виписку по особовим рахункам з 09 грудня 2014 року по 05 жовтня 2017 рок, копію заяви ОСОБА_1 від 09 грудня 2014 року про надання кредитних коштів відповідно до кредитного договору 41213-ФО/2014 в сумі 57 597,83 грн на поточний рахунок № НОМЕР_1 , копію повідомлення-вимоги позичальнику від 09 березня 2017 року № 2463/3/28-3, завірені згідно з оригіналом юрисконсультом Гурьєвим М.В. (а. с. 13, 21, 25).

Згідно з розрахунком, доданим банком до позовної заяви, сума кредиту в розмірі 57 597,83 грн не повернута, жодного платежу на погашення заборгованості відповідачка з 09 грудня 2014 року по 09 вересня 2017 року не внесла.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 – представник ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції посилався на те, що відповідачка не отримувала кредитних коштів, кредитний договір та заяву на отримання коштів не підписувала, у зв`язку з чим ОСОБА_1 має намір заявити клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи.

З метою з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року задоволено клопотання ОСОБА_2 – представника ОСОБА_1 . З ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» витребувано оригінали письмових документів, а саме: кредитного договору від 09 грудня 2014 року № 41213-ФО/2014/41 з додаток № 1 до нього та заяви від 09 грудня 2014 року або належним чином завірені їх копії.

Копію ухвали ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» отримало 24 грудня 2020 року, про що свідчить зворотне повідомлення на а. с. 165, однак оригінали кредитного договору від 09 грудня 2014 року № 41213-ФО/2014/41 з додаток № 1 до нього та заяви від 09 грудня 2014 року або належним чином завірені їх копії суду надано не було.

За таких обставин, позивач не довів обставини, на які посилався, як на підставу своїх вимог.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про залишення позову АТ «Сбербанк» без задоволення.

Доводи апеляційної скарги про обов`язковість розгляду даної справи в постійно діючому третейському суді при всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» є безпідставними, оскільки право на звернення до суду за захистом своїх прав перебачено Конституцією України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (частина 1, пункт 2 частини 3 статті 133 ЦПК України).

За правилами частин 1, 6 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 документально підтверджуються: за подачу заяви про перегляд заочного рішення в розмірі 384,20 грн, за подачу апеляційної скарги в розмірі 6 096,80 грн.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, заочне рішення – скасуванню з ухваленням нової постанови про залишення позову без задоволення, судовий збір в загальному розмірі 6 481,00 грн підлягає стягненню ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ» на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 4, 376 ч. 1 п. 4, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Люботинського міського суду Харківської області від 18 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09 грудня 2014 року залишити без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ» (03126, м, Київ, вулиця Вацлава Гавела, № 6,ідентифікаційний код: 37616221) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) судовий збір в загальному розмірі 6 481,00 грн (шість тисяч чотириста вісімдесят одна грн). 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Повне судове рішення складено 21 травня 2021 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

О.М.Хорошевський