Постанова
Іменем України
 
02 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 234/3939/19
 
провадження № 61-1356св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),               Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну         скаргу акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 04 вересня 2020 року у складі судді Данелюк О. М. та постанову Донецького апеляційного суду           від 16 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Мірути О. А., Никифоряка Л. П., Хейло Я. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (далі - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі») про визнання незаконним рішення комісії та визнання договору про погашення заборгованості недійсним.
03 квітня 2019 року, 02 травня 2019 року та 31 серпня 2020 року            ОСОБА_1 були подані заяви про зміну підстав та предмету позову.
 
Позовна заява вмотивована тим, що він зареєстрований та проживає у житловому будинку по АДРЕСА_1 , та є споживачем електричної енергії, постачальником якої є АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».
10 грудня 2018 року представниками АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» за місцем його проживання було виявлено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку, про що був складений відповідний акт про порушення.
Рішенням Комісії Краматорського району електричних мереж (далі - Краматорський РЕМ від 12 грудня 2018 року йому була нарахована             сума вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 48 749,50 грн.
Оскільки він не є фахівцем в галузі електропостачання та застосування відповідних норм права до даних правовідносин, то він погодився з висновками комісії Краматорського РЕМ про нарахування йому за актом про порушення, оскільки члени комісії переконали його, що обчислення цієї суми недооблікованої електроенергії було здійснено фахівцями Краматорського РЕМ у повній відповідності з вимогами законодавства.
Одразу оплатити вказані кошти у розмірі 48 749,50 грн він не мав  можливості, тому погодився на пропозицію представників Краматорського РЕМ та 13 грудня 2018 року уклав договір про погашення заборгованості, за умовами якого зобов`язався оплатити постачальнику АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» заборгованість за актом про порушення ПРРЕЕ від 10 грудня 2018 року № 221658 у розмірі 39 000,00 грн до 10 грудня 2019 року та сплачувати щомісячно до 10-го числа кожного місяця по 3 250,00 грн, попередньо оплативши за цим актом частину недооблікованої електроенергії у розмірі 9 749,50 грн.
На виконання зазначеного договору ним було сплачено 03 січня 2019 року - 3 250,00 грн та 07 лютого 2019 року - 3 250,00 грн.
На даний час він вважає, що акт про порушення був складений        працівниками Краматорського РЕМ безпідставно, а рішення і протокол засідання комісії Краматорського РЕМ від 12 грудня 2018 року суперечать вимогам законодавства.
Так, внаслідок зміни законодавства, а саме набрання чинності Правилами роздрібного ринку електроенергії (далі - ПРРЕЕ) і втрати чинності Правилами користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН) акт про порушення було складено неповноважними особами, оскільки комісія по розгляду акта про порушення не була створена оператором системи розподілу, яким є АТ «ДТЕК Донецькі електромережі». Також вказував, що  положення Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562           (далі - Методика), згідно з якою йому була нарахована вартість необлікованої електричної енергії, не застосовуються у випадку порушення споживачем ПРРЕЕ. Крім того, представниками АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» не було виявлено місце самовільного підключення, тому у комісії Краматорського РЕМ не було правових підстав для застосування Методики при обчисленні суми необлікованої електричної енергії за актом про порушення. Нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії за актом про порушення комісія мала право обчислювати згідно з положеннями абзацу третього підпункту «а» пункту 3.3 Методики з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, разом з тим, пееріод нарахування склав три роки.
Також вважав, що договір про погашення заборгованості від 13 грудня           2018 року був укладений під впливом обману зі сторони АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», а також під впливом помилки, тому він погодився з незаконними висновками комісії Краматорського РЕМ про нарахування       йому вартості необлікованої електричної енергії за актом про порушення, оскільки на той час помилково вважав їх правильними.
На підставі вказаного ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним та скасувати рішення комісії Краматорського РЕМ по розгляду акту про порушення ПКЕЕН для населення, оформлене протоколом від 12 грудня              2018 року № 374, та визнати недійсним договір про погашення заборгованості від 13 грудня 2018 року, укладений між ним та АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 04 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним та скасовано рішення комісії Краматорського РЕМ           АТ «ДТЕК Донецькі Електричні Мережі» по розгляду акта про порушення ПКЕЕН, оформлене протоколом від 12 грудня 2018 року № 374, щодо розрахунку обсягу та вартості недорахованої електричної енергії споживачу ОСОБА_1 за період з 12 грудня 2015 року по 10 грудня 2018 року у розмірі 48 749,50 грн.
Визнано недійсним договір про погашення заборгованості від 13 грудня          2018 року, укладений між АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та             ОСОБА_1 .
Стягнуто з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь держави судовий збір у розмірі 1 536,80 грн.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що акт про порушення відносно споживача ОСОБА_1 було розглянуто 12 грудня 2018 року неповноважною комісією Краматорського РЕМ, яка не мала визначених законодавством прав на здійснення цих дій. У комісії Краматорського РЕМ були відсутні правові підстави для застосування положень Методики для обчислення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії           внаслідок порушення позивачем ПРРЕЕ, зокрема внаслідок відсутності виявленого місця самовільного підключення. Розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі акта про порушення було здійснено комісією Краматорського РЕМ з порушенням вимог Методики в частині визначення обсягу недооблікованої електричної енергії та в частині визначення періоду, за який має здійснюватися розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.
Крім того, оспорюваний договір був укладений позивачем під впливом помилки та внаслідок обману зі сторони АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», що є підставою для визнання цього правочину недійсним.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року апеляційну скаргу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» задоволено частково.
Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 04 вересня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про визнання договору про погашення заборгованості недійсним скасовано та змінено в частині розподілу судових витрат.
Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання договору про погашення заборгованості недійсним.
Стягнуто з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Компенсовано АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» за рахунок державних коштів судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 152,60 грн.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення комісії Краматорського РЕМ. Разом з тим, не можна погодитися із висновком суду, що оспорюваний договір про погашення заборгованості від 13 грудня 2018 року підлягає визнанню недійсним, оскільки позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що цей договір був укладений ним під впливом обману зі сторони АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та під впливом помилки. Однак, цей договір порушує публічний порядок, отже в силу положень частини другої статті 228 ЦК України є нікчемним, а тому визнання його судом недійсним не вимагається.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
У січні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 04 вересня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 травня 2021 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
У касаційній скарзі АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Підставою касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 264/4221/16, від 13 грудня 2019 року у справі № 382/2120/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 641/5328/16-ц,        від 01 серпня 2018 року у справі № 751/7019/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 537/4444/17, від 12 лютого 2020 року у справі № 234/9616/17,           від 31 серпня 2020 року у справі № 234/13556/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також заявник посилається на порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга мотивована тим, що рішення комісії Краматорського РЕМ від 12 грудня 2018 року відповідає вимогам законодавства, позивач погодився з висновками комісії Краматорського РЕМ щодо нарахування йому вартості недооблікованої електричної енергії у розмірі 48 749,50 грн, тому підстав для скасування і визнання цього рішення немає. 
Оскільки факт порушення споживачем ПРРЕЕ знайшов своє підтвердження, тому останній повинен нести відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку. В акті про порушення зафіксовано згоду споживача з виявленим порушенням та відсутність зауважень до складеного акта, що підтверджується його підписом.
Також вказує на помилковість висновку суду апеляційної інстанції про встановлення нікчемності оспорюваного правочину, оскільки, укладаючи цей правочин, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору про погашення заборгованості, за яким споживач визнав заборгованість за актом про порушення від 10 грудня 2018 року у розмірі 39 000,00 грн та зобов`язався сплатити вказану заборгованість.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 та побутовим споживачем електричної енергії, що надає АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».
 
10 грудня 2018 року представниками АТ «ДТЕК Донецькі електромережі»             за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено і зафіксовано самовільне підключення електроустановок (токоприймачів або електропроводки) до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника, з порушенням схеми обліку, а саме: змонтована розетка зі скритою електропроводкою; при включенні (обігрівача) та виключенні автоматів після лічильника диск лічильника не обертається, напруга в розетці є; електрична енергія споживається, лічильником не враховується, про що було складено відповідний акт. Цим актом про порушення зафіксована відсутність технічної можливості виявлення місця самовільного підключення через відмову споживача від часткового демонтажу конструкції.
 
Акт про порушення від 10 грудня 2018 року був підписаний споживачем ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та у графі «Зауваження до складеного акту» міститься запис - «Замечаний нет, с нарушением согласен» та підпис ОСОБА_1 
 
12 грудня 2018 року вказаний акт було розглянуто комісією Краматорського РЕМ, створеною 26 квітня 2017 року електропостачальником                  публічним акціонерним товариством «Донецькобленерго» (далі - ПАТ «Донецькобленерго»), правонаступником якого є АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».
 
Згідно з протоколом від 12 грудня 2018 року № 374 комісія Краматорського РЕМ прийняла рішення: здійснити нарахування споживачу ОСОБА_1 суми недорахованої електричної енергії за актом про порушення та застосувати Методику розрахунку об`єму та вартості недорахованої електроенергії, сума недорахованої електроенергії склала 48 749,50 грн.
 
13 грудня 2018 року між споживачем ОСОБА_1 та АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» було укладено договір про погашення заборгованості, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався оплатити постачальнику заборгованість у розмірі 39 000,00 грн у строк до 10 грудня 2019 року, сплачуючи щомісячно до 10-го числа кожного місяця по 3 250,00 грн. 
 
На виконання вказаного договору ОСОБА_1 03 січня 2019 року сплатив 3 250,00 грн та 07 лютого 2019 року - 3 250,00 грн.
 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;  4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.
 
У частині першій статті 47 Закону України «Про ринок електричної енергії» (у редакції, яка набрала чинності 11 грудня 2018 року) визначено, що оператору системи розподілу забороняється здійснювати діяльність з виробництва та/або передачі, та/або постачання електричної енергії.
 
Закон України «Про ринок електричної енергії» набрав чинності 11 червня 2017 року та з цього часу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» є оператором системи розподілу електричної енергії, але як правонаступник в частині прав та обов`язків електропостачальника, мало ці права та обов`язки лише у період з 11 червня 2017 року до 10 грудня 2018 року, включно.
 
З указаного вбачається, що з 11 грудня 2018 року нормами Закону України «Про ринок електричної енергії» заборонено АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», яке є оператором системи розподілу електричної енергії, здійснювати будь-яку діяльність з виробництва, передачі, постачання електричної енергії, а тому з цього часу відповідач втратив права та обов`язки електропостачальника.
 
Судом установлено, що розпорядженням начальника Краматорського РЕМ від 26 квітня 2017 року № 3113 «Про створення комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН» в Краматорському РЕМ ПАТ «Донецькобленерго» було створено комісію для розгляду актів про порушення ПКЕЕН.
 
Згідно з розпорядження начальника Краматорського РЕМ від 21 січня          2019 року № 59 «Про створення комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН» в Краматорському РЕМ ПАТ «Донецькобленерго» було створено комісію для розгляду актів про порушення ПКЕЕН.
 
Акт про порушення відносно споживача ОСОБА_1 було                       розглянуто комісією Краматорського РЕМ 12 грудня 2018 року,                     тобто комісією, створеною 26 квітня 2017 року електропостачальником            ПАТ «Донецькобленерго».
 
Таким чином, суди обґрунтовано вважали, що комісія Краматорського РЕМ, створена 26 квітня 2017 року електропостачальником ПАТ «Донецькобленерго», після набрання чинності Законом України «Про ринок електричної енергії» мала право діяти у складі оператора системи       розподілу лише до набрання чинності частиною першою статті 47 цього Закону, тобто до 11 грудня 2018 року.
 
Оскільки Комісія для розгляду актів про порушення ПРРЕЕ була створена у Краматорському РЕМ АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», яке є оператором системи розподілу, лише 21 січня 2019 року на підставі відповідного розпорядження від 21 січня 2019 року №59, тому у період з 11 грудня          2018 року по 20 січня 2019 року у Краматорському РЕМ була відсутня відповідна уповноважена комісія, яка мала визначене законодавством право розглядати акти про порушення. Разом з тим, акт про порушення відносно споживача ОСОБА_1 було розглянуто 12 грудня 2018 року.
 
Крім того, судом установлено, що нарахування споживачу ОСОБА_1 вартості недорахованої електричної енергії за актом про порушення було здійснено на підставі Методики.
 
Однак, у пункті 1.1 Методики визначено, що ця методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, або Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357.
 
Правила користування електричною енергією втратили чинність 11 червня 2018 року, а Правила користування електричною енергією для населення - 26 червня 2018 року.
 
19 квітня 2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку    електричної енергії, які регулюють взаємовідносини, які виникають                під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими правилами.
 
Таким чином, як на час складання акта про порушення від 10 грудня             2018 року, так і на час розгляду комісією Краматорського РЕМ 12 грудня  2018 року ПКЕЕН втратили чинність та набрали чинність ПРРЕЕ, факт порушення яких зі сторони позивача й був зафіксований представниками відповідача. Разом з тим, згідно з положеннями Методики, яка була застосована при визначені вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення позивачем ПРРЕЕ, вона в цьому випадку не застосовується, оскільки регулює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ та ПКЕЕН.
 
На підставі вказаного суди обґрунтовано вважали, що у комісії Краматорського РЕМ були відсутні правові підстави для застосування норм Методики для обчислення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ.
 
Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18 липня       2019 року № 1525, якою було визнано такою, що втратила чинність, постанову Національної комісії регулювання електроенергетики України            від 04 травня 2006 року № 562 «Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» (зі змінами), визначено, що оператору системи передачі та операторам систем розподілу визначати вартість необлікованої електричної енергії, спожитої споживачами у періодах (місяцях), що передували 01 січня 2019 року, залежно від        категорії споживачів за тарифами на електричну енергію для населення або роздрібними тарифами на електричну енергію, які діяли у відповідні періоди (місяці)
 
З урахуванням вказаного, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення комісії Краматорського РЕМ.
 
Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги щодо наявності у        комісії Краматорського РЕМ повноважень для розгляду акта про порушення                   від 10 грудня 2018 року відносно споживача ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються вищевказаними положенням законодавства, чинного на момент розгляду комісією Краматорського РЕМ цього акта. 
 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції помилково встановив нікчемність цього правочину на підставі частини другої статті 228 ЦК України.
 
Так, у частинах першій, другій статті 228 ЦК України визначено, що правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
 
Категорії публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо сутнісних основ правопорядку. З урахуванням наведеного, можна зробити висновок, що публічний порядок - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави. 
 
Отже, положеннями статті 228 ЦК України визначено перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок.
 
Положеннями статті 228 ЦК України охоплюються такі правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо (пункт 18 постанови Пленуму Верховного Суду України                від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).
 
Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.
 
З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для застосування до спірних правовідносин положень статті 228 ЦК України. Крім того, встановивши нікчемність договору про погашення заборгованості, укладеного між ОСОБА_1 і АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», суд апеляційної інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися і судом першої інстанції не вирішувалися. 
 
При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги ОСОБА_1 про визнання договору про погашення заборгованості недійсним.
 
Визнаючи недійсним оспорюваний договір, суд першої інстанції виходив із того, що цей правочин був укладений позивачем під впливом помилки та внаслідок обману зі сторони АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».
 
У частині третій статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
 
Згідно із статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
 
Правові наслідки вчинення правочину під впливом помилки визначені у статті 229 ЦК України: якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася           щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.
 
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин, вчинений під впливом помилки відповідно до статті 229 ЦК України, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилась сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка мала місце, а також що вона має істотне значення. Не має правового значення помилка щодо одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.
 
За змістом статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.
 
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.
 
Отже, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.
 
Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.
 
З урахуванням вказаного, встановивши, що обчислення вартості недорахованої електричної енергії у розмірі 48 749,50 грн було здійснено відповідачем необґрунтовано і з порушенням вимог законодавства, крім того, умовами укладеного сторонами договору про погашення заборгованості від 13 грудня 2018 року була передбачена можливість припинення електропостачання у випадку несплати споживачем цієї суми, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що цей правочин було укладено          під впливом обману зі сторони АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», а також під впливом помилки зі сторони споживача ОСОБА_1 , внутрішня воля якого стосовно укладання договору про погашення заборгованості сформувалася невірно щодо обставини, яка має істотне значення, а саме - наявності у нього зобов`язання зі сплати АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» суми недооблікованої електричної енергії у розмірі 48 749,50 грн, що є підставою для визнання цього правочину недійсним.
 
Таким чином, судом апеляційної інстанції було помилково скасовано рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання договору про погашення заборгованості недійсним, яке відповідає закону.
 
Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає                    в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке                відповідає закону.
 
Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно,           але допущено помилку в застосуванні норм матеріального права,         постанова апеляційного суду згідно зі статтею 413 ЦПК України підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання договору про погашення заборгованості недійсним, а рішення суду першої інстанції у цій частині - залишенню в силі. В іншій частині оскаржувані судові рішення відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України підлягають залишенню без змін.
 
Щодо судових витрат 
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
З огляду на висновок щодо суті касаційної скарги частина судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, мали б покладатися на позивача. Проте позивач як споживач звільнений від сплати судового збору (правовий висновки Великої Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц).
 
Згідно з частиною сьомою статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення без задоволення позову позивача, звільненого          від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
 
Таким чином, у зв`язку з частковим задоволенням касаційної скарги АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», йому необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги у розмірі 1 536,80 грн.
 
Керуючись статтями 402, 409, 413, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» задовольнити частково.
 
Постанову Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства«ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання договору про погашення заборгованості недійснимскасувати.
 
Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 04 вересня 2020 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства«ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання договору про погашення заборгованості недійснимзалишити в силі.
 
В іншій частині рішення Краматорського міського суду Донецької області           від 04 вересня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду           від 16 грудня 2020 року залишити без змін.
 
Компенсувати акціонерному товариству «ДТЕК Донецькі електромережі»            за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати у розмірі 1 536,80 грн (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Є. В. Синельников    О. В. Білоконь   О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара   В. В. Шипович