ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3403/17  Номер провадження 22-ц/814/586/21	Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Одринської Т.В., 
суддів: Кузнєцової О.Ю., Пікуля В.П.,
за участю секретаря Філоненко О.В.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «Саната 777», про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_4 
на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 березня 2019 року, 
В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду із вказаним позовом, просили ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь: ОСОБА_1 - 176 928 грн., ОСОБА_2 - 135 176 грн., ОСОБА_3 - 145 661 грн.
На обґрунтування вимог зазначали, що між позивачами і відповідачем було досягнуто усної домовленості про надання їй протягом 2015-2016 років позики на загальну суму 457 765,00 грн. Відповідач зобов`язалася повернути позику протягом червня 2017 року, проте ухиляється від виконання обов`язку з повернення коштів. Оскільки сторони не дотримались письмової форми договору позики, то позивачі вважають, що перераховані відповідачу кошти повинні бути стягнуті з неї на підставі статті 1212 ЦК України як безпідставно набуте майно.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 березня 2019 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти в розмірі 126 753 грн. 01 коп. та 1 267 грн. 53 коп. судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 безпідставно отримані кошти в розмірі 84 926 грн. 01 коп. та 849 грн. 26 коп. судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 безпідставно отримані кошти в розмірі 145 661 грн. та 1456 грн. 61 коп. судового збору.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності факту перерахування відповідачці коштів на її банківську карту упродовж 2015-2016 років та, за відсутності доказів укладення договорів позики, позивачами обрано вірний спосіб захисту порушених прав. Отримані відповідачем кошти є безпідставно набутими. Заперечення відповідача про передачу отриманих коштів у рахунок виконання договорів позики, укладених між ОСОБА_2 і ТОВ «Саната 777», суд вважав такими, що не підтверджені належними доказами.
Суд також дійшов висновку, що доказів передачі готівкою  ОСОБА_5 50 000,00 грн. від ОСОБА_1 та 50 000,00 грн. від ОСОБА_2 немає.
Вказане рішення вже було предметом розгляду судів апеляційної та касаційної інстанції.
Постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 року справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, взявши до уваги висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. 
З матеріалів справи вбачається, що наказом № 48-к від 02 серпня 2012 року ОСОБА_4  прийнята на роботу на посаду головного бухгалтера в ТОВ «Саната 777» (а.с.105).
Згідно з випискою з рахунку та квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк»  ОСОБА_5 отримала на власний рахунок від ОСОБА_1 чотирма банківськими переказами за період з 01 грудня 2015 року до 19 лютого 2016 року грошові кошти на загальну суму 126 583,01 грн. 
Відповідно до даних, зазначених у виписці по рахунку та квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_5 отримала на власний рахунок від ОСОБА_2 п`ятьма банківськими переказами за період з 31 липня 2015 року до 28 жовтня 2015 року грошові кошти на загальну суму 84 856,01 грн.
Згідно з випискою по рахунку та квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 отримала на власний рахунок від ОСОБА_3 п`ятнадцятьма банківськими переказами за період з 17 червня 2015 року до 21 жовтня 2015 року грошові кошти на загальну суму 145 363,00 грн.
08 грудня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а 11 грудня 2017 року ОСОБА_1 , направили ОСОБА_5 вимогу про повернення наданих ними у позику за усною домовленістю коштів, але відповідач їх не повернула.
Встановлено, що ОСОБА_5 після надходження зазначених коштів на її рахунок отримувала їх готівкою у банкоматах.
ОСОБА_5 , не заперечувала отримання зазначених коштів, але вказувала, що вносила їх у касу ТОВ «Саната 777», в рахунок виконання договорів позики, укладених між ОСОБА_1 і ТОВ «Саната 777». Спірні кошти за рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 жовтня 2018 року у справі № 539/490/18, вже було стягнуто з ТОВ «Саната 777» на користь ОСОБА_1 на виконання договорів позики. 
З рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 жовтня 2018 року вбачається, що з ТОВ «Саната 77» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за 27 договорами позики у розмірі 1 788 215, 68 грн., безпідставно отримані (набуті) кошти 63500 грн., інфляційні нарахування 310094,50 грн., а всього 2161810,18 грн. (т.1 а.с.152-162). 
Так, відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.
Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від  30 серпня 2018 року у справі № 334/2517/16-ц (провадження  № 61-29056св18).
Суд першої інстанції вважав недоведеним факт внесення відповідачем отриманих від позивачів коштів у касу ТОВ «Саната 777». Встановивши відсутність між позивачами і відповідачем договірних правовідносин та факт отримання відповідачем коштів на її банківську картку від позивачів, суд першої інстанції, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 безпідставно набутих коштів.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися у повній мірі не може, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що з серпня 2012 року ОСОБА_5 прийнята на роботу в ТОВ «Саната 777» на посаду головного бухгалтера (а.с.105). Згідно посадової інструкції головного бухгалтера підприємства, до завдань та обов`язків останньої, окрім іншого, входило отримання від контрагентів грошових коштів та внесення їх на розрахунковий рахунок чи в касу підприємства.
Встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Саната 777», протягом 2015 - 2016 років, укладено 27 договорів позики, а саме:
1.договір позики від 09.02.2015 р. № 0902151 на суму 500 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 30.04.2016р.; 
2.договір позики від 06.03.2015р. № 0603138 на суму 106 328, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 30.04.2016р.; 
3.договір позики від 24.03.2015 р. № 2403138 на суму 45 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 30.04.2016р.; 
4.договір позики від 13.05.2015 р. № 130502015 на суму 120 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 30.06.2016р.; 
5.договір позики від 27.05.2015р. №270502015 на суму 200 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 30.06.2016р.;
6.договір позики від 01.07.2015р. №010702015 на суму 210 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 30.06.2017р.;
7.договір позики від 27.08.2015р. №27082015 на суму 25 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 27.08.2016р.;
8.договір позики від 07.09.2015р. №070902015 на суму 25 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 07.09.2016р.;
9. договір позики від 16.09.2015р. №160902015 на суму 45 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 16.09.2016р.;
10. договір позики від 29.09.2015р. №290902015 на суму 25 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 29.09.2016р.;
11. договір позики від 30.09.2015р. №300902015 на суму 25 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 30.09.2016р.;
12. договір позики від 28.10.2015р. №28102015 на суму 100 007, 68 грн., кінцевий строк повернення позики 28.10.2016р.;
13. договір позики від 27.11.2015р. №27112015 на суму 21 500, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 27.11.2016р.;
14. договір позики від 10.12.2015р. №10122015 на суму 54 380, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 10.12.2016р.;
15. договір позики від 27.12.2015р. №27122015 на суму 5 500, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 27.12.2016р.;
16. договір позики від 11.01.2016р. №11012016 на суму 50 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 11.01.2017р.;
17. договір позики від 14.01.2016р. №14012016 на суму 26 800, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 14.01.2017р.;
18. договір позики від 20.01.2016р. №20012016 на суму 40 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 20.01.2017р.;
19. договір позики від 25.01.2016р. №25012016 на суму 2 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 25.01.2017р.;
20. договір позики від 28.01.2016р. №28012016 на суму 118 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 28.01.2017р.;
21. договір позики від 01.02.2016р. №01022016 на суму 25 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 01.02.2017р.;
22. договір позики від 03.02.2016р. №03022016 на суму 2 500, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 02.02.2017р.;
23. договір позики від 19.02.2016р. №19022016 на суму 25 000, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 19.02.2017р.;
24. договір позики від 19.02.2016р. №19022016 на суму 500, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 19.02.2017р.;
25. договір позики від 23.02.2016р. №23022016 на суму 700, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 23.02.2017р.;
26. договір позики від 29.02.2016р. №29022016 на суму 18 500, 00 грн., кінцевий строк повернення позики 18.02.2017р.;
27. договір позики від 30.06.2016р. №30062016 на суму 35 000,00 грн., кінцевий строк повернення позики 30.06.2017р..
Відповідно до п. 2 даних договорів, позикодавець надає позику готівкою чи передає на вказаний позичальником розрахунковий рахунок протягом 60 календарних днів з моменту підписання договору. 
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 жовтня 2018 року, встановлено, що на підставі вказаних договорів ОСОБА_1 в позику ТОВ «Соната 777» було надано кошти на загальну суму 1 788 215,68 грн. Даним рішенням з ТОВ «Саната 77» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по вказаним договорам позики, безпідставно отримані (набуті) кошти 63500 грн. та інфляційні нарахування 310094,50 грн., а всього 2161810,18 грн. (т.1 а.с.152-162). 
Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції у повній мірі не з`ясував чи є кошти, стягнуті з відповідача на користь позивачів як безпідставно набуті, тими ж коштами, які були стягнуті з ТОВ «Саната 777» на користь ОСОБА_1 за рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 жовтня 2018 року у справі № 539/490/18. На дану обставину звернув увагу Верховний Суд в своїй постанові.
З копії заяви (повторної) про необхідність сплати заборгованості по договорам позики від 06 грудня 2017 року, направленої ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Саната 777», вбачається, що ОСОБА_1 протягом 2015 - 2016 років уклав із ТОВ «Саната 777» 27 договорів позики, згідно з якими надав у позику товариству 1 851 715,68 грн. В зазначеній заяві ОСОБА_1 зазначив, що кошти від нього отримували: директор товариства ОСОБА_6 , головний бухгалтер ОСОБА_5 , касир ОСОБА_7 , а пізніше касир ОСОБА_8 (т. 2, а. с. 51).
Згідно виписки по рахунку і квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ( ОСОБА_9 ) ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_1 шляхом банківського переказу на власний рахунок грошові кошти в загальному розмірі 126 583,01 грн., з урахуванням комісії банку.
Так, 01.12.2015 року ( ОСОБА_9 ) ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_1 шляхом банківського переказу на власний рахунок грошові кошти в сумі 14 970 грн. грн. (30 грн. знято банком комісії при перерахунку). Цього ж дня, відповідач зняла готівку в банкоматі у розмірі 14 900 грн. З квитанції до прибуткового касового ордеру від 01.12.2015 року вбачається, що ТОВ «Саната 777» прийнято від ОСОБА_10 поворотну фінансову допомогу 15 000 грн.
04.12.2015 року від ОСОБА_10 відповідач на картковий рахунок отримала грошові кошти в сумі 34 998 грн. (174 грн. 39 коп. + 2 грн. знято банком комісії при перерахунку), які відповідач зняла готівкою у банкоматі (20 тис. грн.) та в відділенні банку іншу частину коштів. Цього ж дня, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 04.12.2015 року вбачається, що ТОВ «Саната 777» прийнято від ОСОБА_10 поворотну фінансову допомогу 35 000 грн.
27.01.2016 року від ОСОБА_10 відповідач на картковий рахунок отримала грошові кошти в сумі 52260 грн. (260 грн. знято банком комісії при перерахунку). 28.01.2016 року відповідач зняла готівку в банкоматі та отримала готівку у відділенні банку на загальну суму 50 000 грн. 
19.02.2016 року від ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) ОСОБА_5 на картковий рахунок отримала грошові кошти в сумі 24 960 грн.( 40 грн. знято банком комісії при перерахунку). Цього ж дня - 19.02.2016 року, ТОВ «Саната 777» прийнято від ОСОБА_10 поворотну фінансову допомогу 25 000 грн.
Крім того, відповідно до даних, зазначених у виписці по рахунку та квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк», ( ОСОБА_9 ) ОСОБА_5 отримала на власний рахунок від  ОСОБА_2  п`ятьма банківськими переказами за період з 31 липня 2015 року до 28 жовтня 2015 року грошові кошти на загальну суму 84 856,01 грн. (31.07.2015– 10 230 грн. та 14970 грн; 18.08.2015 – 9980 грн.; 08.10.2015 – загальна сума 25000 грн., зараховано - 24 873 грн.; 28.10.2015 - загальна сума 25000 грн., зараховано - 24 873 грн.) (т. 1 а.с.12-16).
Згідно з випискою з рахунку та квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 отримала на власний рахунок від  ОСОБА_3  п`ятнадцятьма банківськими переказами за період з 17 червня 2015 року до 21 жовтня 2015 року грошові кошти на загальну суму 145 363,00 грн. без урахування комісії банку. (17.06.2015 - 2 038 грн.; 26.06.2015 - 1 418 грн.; 03.07.2015 - 738 грн.; 31.07.2015 - 11 228 грн.,  та 13473 грн.; 27.08.2015 - 14 970 грн. та  9 980 грн.; 07.09.2015 - 9980 грн. та 14 970 грн.; 29.09.2015 - 4990 грн.; 30.09.2015 – 14 970 грн. та 9980 грн.; 20.10.2015 – 9 980 грн., та 14 970 грн.; 21.10.2015 – 11 976 грн.) (т. 1 а.с. 16-31)
Із зазначеного вбачається, що на картку ОСОБА_11 позивачами перераховано, зокрема: 31 липня 2015 року 11 228,00 грн, 13 473,00 грн, 10 230,00 грн і 14 970,00 грн (всього 49 901,00 грн); 27 серпня 2015 року 14 970,00 грн і 9 980,00 грн (всього 24 950,00 грн), 07 вересня 2015 року 9 980,00 грн і 14 970,00 грн (всього 24 950,00 грн); 30 вересня 2015 року 14 970,00 грн і 9 980,00 грн (всього 24 950,00 грн); 18 серпня 2015 року 9 980,00 грн; 08 жовтня 2015 року 24 873,00 грн; 28 жовтня 2015 року 24 873,00 грн;  01 грудня 2015 року 14 970,00 грн; 04 грудня 2015 року 34 823,00 грн.
У рішенні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 жовтня 2018 року у справі № 539/490/18 (т. 2, а. с. 6-10), яким стягнуто на користь ОСОБА_10 з ТОВ «Саната 777» борг за договорами позики на загальну суму 1 788 215,00 грн, серед іншого, встановлено, що за квитанціями до прибуткових касових ордерів підтверджується надання ОСОБА_10 таких коштів, зокрема: 31 липня 2015 року 50 000,00 грн; 27 серпня 2015 року 25 000,00 грн; 07 вересня 2015 року 25 000,00 грн;  30 вересня 2015 року 25 000,00 грн; 08 жовтня 2015 року 25 000,00 грн; 18 серпня 2015 року 10 000,00 грн; 28 жовтня 2015 року 25 000,00 грн; 01 грудня 2015 року 15 000,00 грн; 04 грудня 2015 року 35 000,00 грн.
На підставі того, що ОСОБА_1 в своїй заяві підтвердив, що він протягом 2015 - 2016 років через директора ОСОБА_6 , головного бухгалтера Бутрим Т.М., касира ОСОБА_7 , а пізніше касира ОСОБА_8 , надавав ТОВ «Саната 777» кошти на умовах позики цьому товариству на загальну суму 1 851 715,68 грн., враховуючи виписки з рахунків та надані прибуткові касові ордери, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що кошти, в сумі 126 583,01 грн., отримані відповідачем від ОСОБА_1 на виконання умов позики, як уповноваженою особою ТОВ ««Саната 777».
( ОСОБА_9 ) ОСОБА_5 , при виконанні своїх посадових обов`язків головного бухгалтера ТОВ «Саната 777», отримувала грошові кошти від ОСОБА_1 , та вносила їх в касу підприємства від його імені, як поворотну фінансову допомогу. Таким чином, отримані нею кошти не є безпідставно набутими нею.
Вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ( ОСОБА_9 ) ОСОБА_5 , грошових коштів, є безпідставними, оскільки заявлені до стягнення позивачем кошти, є коштами, які вже стягнуті з ТОВ «Саната 777» на його користь за рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 жовтня 2018 року у справі № 539/490/18.
В свою чергу, колегія суддів вважає, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, безпідставність отриманих коштів від ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 .. Матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були однією із сторін договору у цивільно-правових відносинах з ТОВ «Саната 777», в тому числі за договорами позики. Таким чином, місцевий суд на підставі наданих доказів , обґрунтовано прийшов до висновку, що отримані відповідачем від них коштів, що підтверджено банківськими документами, є безпідставно набутими, в розумінні ст. 1212 ЦК України та підлягають стягненню. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 березня 2019 року слід скасувати, в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 безпідставно отриманих коштів в розмірі 126 753 грн. 01 коп. В цій частині необхідно ухвалити нове рішення, яким відмовити за безпідставністю в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. В іншій частині рішення суду першої інстанції, слід залишити без змін.
Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст. п.2 ч.1 ст. 374, п. 1, 3, 4 ст. 376, 381- 384 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 – задовольнити частково.
Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 березня 2019 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 безпідставно отриманих коштів в розмірі 126 753 грн. 01 коп.
Ухвалити в цій частині нове рішення. 
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «Саната 777», про стягнення безпідставно набутих грошових коштів – відмовити.
В іншій частині Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 березня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 21.04.2021р. 

Головуючий суддя :                                                                 Т.В. Одринська

Судді:                                                                                        О.Ю. Кузнєцова

                                                                                               В.П. Пікуль