УХВАЛА

24 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/7581/18
адміністративне провадження № К/9901/16561/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І. В.,
суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду 30 березня 2021 року у справі №826/7581/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
у с т а н о в и в :
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із судовим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві оскаржило його в апеляційному порядку.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року у справі №826/7581/18 відмовлено.
Вважаючи таке судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, відповідач оскаржив його в касаційному порядку.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до частини другої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
З оскаржуваного судового рішення вбачається та не заперечується в касаційній скарзі, що Головне управління ДПС у м. Києві - суб`єкт владних повноважень апеляційну скаргу на зазначене рішення суду першої інстанції від 27 лютого 2019 року подав 08 жовтня 2020 року. 
При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем вже було оскаржено рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 лютого                2019 року у справі №826/7581/18. 
Так, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про звільнення/відстрочення сплати судового збору відмовлено; ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року задоволено; ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року повернуто особі, яка її подала.
Тобто, відповідачу було відомо про винесене рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року в межах даної адміністративної справи, проте Головне управління ДПС у м. Києві повторно з апеляційною скаргою звернулося лише 08 жовтня 2020 року.
Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за повторно поданою 08 жовтня 2020 року апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року, вірно застосував положення частини другої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду 30 березня 2021 року у справі №826/7581/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                              І. В. Дашутін
Судді                                                                                                                   О. О. Шишов
                                                                                                                            М. М. Яковенко