КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                           Доповідач - Кулікова С.В.
22-ц/824/1640/2021              
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
          м. Київ                                                                                            Справа №759/8347/19
15 червня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді   - Кулікової С.В.
суддів                        - Желепи О.В.    
                                   - Олійника В.І.
розглянувши в порядку  письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Шум Л.М. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в:
У травні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 45 102,39 грн. за кредитним договором № б/н від 21.06.2011 року.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21.06.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 22 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач  при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає  між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.
Вказував на те, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
У зв`язку із порушеннями забов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених на погашення заборгованості відповідач станом на 04.04.2019 року має заборгованість у розмірі 45 102,39 грн., з яких: 17 852,28 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 11 739,70 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 12 308,66 - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 577,83 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2 123,92 грн. - штраф (процентна складова).
Посилаючись на те, що у порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором не виконав, АТ КБ «ПриватБанк» просив позов задовольнити.
Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по тілу кредиту - 17 825,28 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 11 739,70 грн., заборгованість по пені за прострочене зобов`язання - 12 308,66 грн., пенею за несвоєчасність сплати боргу - 577,83 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2 123,92 грн. та судовий збір в розмірі 1 921,00 грн., а всього - 47 023, 39 грн. 
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року задоволено. Скасовано заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.
Не погоджуючись з таким рішенням, АТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій  просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі. 
В апеляційній скарзі посилається на те, що  рішення є необґрунтованим та незаконним, прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та з порушенням норм процесуального і матеріального права.
Зазначав, що посилання суду на пропуск строку позовної давності свідчить про неповне з`ясування обставин справи під час дослідження доказів та невідповідність висновків суду цим обставинам. Так, відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 21.06.2011 року та виявив бажання оформити карту Голд з бажаним кредитним лімітом в розмірі 15 000,00 грн. Позичальник особисто підписався про ознайомлення з тарифами, а саме підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки « Універсальна Голд », в якій визначено: тип кредитної лінії - поновлювана; базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5% на міс.), розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів тощо. В кінці довідки зазначено: «З фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, Голд» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». Тобто сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору.
Вказував на те, що відповідач періодично здійснював погашення заборгованості, зокрема 15 липня 2019 року відповідач здійснив погашення боргу в розмірі 25 000,00 грн., а банк звернувся з позовом до суду 26 квітня 2019 року, тобто в межах строку позовної давності.
Посилався на те, що судом не було враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 04 грудня 2019 року по справі № 750/6058/17-ц, а також по справі № 200/5647/18.
Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу   ОСОБА_1 не скористався.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга  підлягає  задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з вимогою про стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 17 852,28 грн., позивач звернувся поза межами строку позовної давності, а позовні вимоги про стягнення заборгованості за простроченим тілом, пенею та штрафами є недоведеними, оскільки у анкеті-заяві відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитом, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитися не може, враховуючи наступне.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2011 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.
У анкеті-заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис в анкеті-заяві.
Крім того, відповідач у анкеті-заяві виявив бажання отримати кредитну карту «Універсальна, Голд» з кредитним лімітом 15 000 грн. (а.с.14)
11.07.2011 року відповідач підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки « Універсальна Голд », в якій визначено умови кредитування (тип кредитної лінії, базова процентна ставка, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, порядок нарахування пені та штрафів), а також зазначено, що з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна Голд» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений (а.с 15).
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 21 червня  2011 року, у зв`язку із невиконанням умов договору у відповідача станом на 29 лютого 2016 року виникла заборгованість у загальному розмірі 22 747,82 грн. грн., що складається із: заборгованості за кредитом -  19 482,00 грн.; заборгованості по процентам - 641,90 грн.;
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 21 червня  2011 року, у зв`язку із невиконанням умов договору у відповідача станом на 04 квітня 2019 року виникла заборгованість у загальному розмірі 45 102,39 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 17 852,28 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту - 11 739,70 грн.; нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 12 308,66 грн.; заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 577,83 грн.; заборгованості по судовим штрафам - 2623,92 грн.
Заперечуючи проти позову, відповідач власного розрахунку заборгованості не надав та не спростував розрахунок заборгованості по тілу кредиту, наданий позивачем.
Оскільки відповідач фактично отримав кредит, користувався ним та періодично погашав заборгованість, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню сума заборгованості по тілу кредиту по договору б/н від 21 червня 2011 року у розмірі 29 591,98 грн. (17 852,28 грн. + 11 739,70 грн.).
При цьому, колегія суддів вважає безпідставним застосування судом першої інстанції строків позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, оскільки відповідач не подавав до суду першої інстанції клопотання про застосування строків позовної давності (таке клопотання в матеріалах справи відсутнє), тоді як застосування строків позовної давності можливе лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення рішення.
Враховуючи зазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), просив стягнути з відповідача також нараховану пеню та штрафи за невиконання зобов`язань за договором.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача, АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копії анкети-заяви відповідача від 21 червня 2016 року, Довідку про умови кредитування з використанням кредитки « Універсальна Голд », витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунки заборгованості, , роздруківку копії паспорта відповідача та копію виписки з рахунку.
Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження з відповідачем умов щодо нарахування пені, штрафів.
Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача
Анкета-заява не містять даних про умови кредитування, зокрема щодо нарахування пені та штрафів.
Довідка про умови кредитування з використанням кредитки « Універсальна Голд » підписана відповідачем 11 липня 2011 року, тоді як анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку підписана 21 червня 2011 року.
Таким чином, у суду відсутні підстави стверджувати, що Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Голд» від 11 липня 2011 року є частиною кредитного договору від 21 червня 2011 року.
03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Вказані висновки Великої Палати Верховного Суду є обов`язковими до врахування судом.
Розрахунок заборгованості також не є документом, який може підтверджувати умови кредитування в частині нарахування пені та штрафів. 
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем позовних вимог в частині стягнення нарахованої пені та штрафів.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та ухвалення в цій частині нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 21 червня 2011 року у розмірі 29 591,98 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17 852,28 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 11 739,70 грн., в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.                                                          
Виходячи із розміру задоволених вимог (66% від заявленої суми позовних вимог) з відповідача підлягають стягненню судові витрати,  понесені позивачем при поданні позову та апеляційної скарги у розмірі 3 169,65 грн. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року в частині незадоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код в ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50),  заборгованість за кредитним договором б/н від 21 червня 2011 року у розмірі 29 591,98 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17 852,28 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 11 739,70 грн.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення нарахованої пені та штрафів суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код в ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 3 169,65 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.
Головуючий:                                              Судді: