ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

26 травня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №589/1141/14-ц 
Номер провадження 22-ц/816/595/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 
на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2021 року, постановлену у складі судді Лєвші С.Л. у м. Шостка, повний текст якої складено 01 лютого 2021 року, 
за скаргою  ОСОБА_1 про визнання бездіяльність начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірною та визнання незаконними та скасування постанови про відновлення виконавчого провадження,
в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, мотивуючи сувої вимоги тим, що рішенням Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2014 року рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року у даній справі у частині задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 скасовано та у задоволені цих вимог відмовлено, змінено оскаржуване рішення суду у частині стягнення процентів по банківським вкладам, стягнено на користь ОСОБА_1 84 долари США 29 центів, ОСОБА_2 – 89 доларів США 47 центів.
31 липня 2014 року з метою примусового виконання вищезазначених судових рішень виконавчі листи, видані Шосткинським міськрайонним судом 18 квітня 2014 року стягувачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поштовим зв`язком були направлені до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленою 04 червня 2019 року зобов`язано головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Мороз Лесю Євгеніївну виконати ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2018 року шляхом відновлення виконавчих проваджень №44354162 та №44354028, про що повідомити суд та ОСОБА_1 протягом 10 робочих днів.
Проте зазначене рішення залишилось невиконаним.
В подальшому, ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленою 24 жовтня 2019 року зобов`язано головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Мороз Лесю Євгеніївну забезпечити виконання ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04 червня 2019 року, ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2018 року, відновивши виконавчі провадження №44354162 та №44354028.
Вказані ухвали суду були виконані головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. більше ніж через рік, а саме, 18 листопада 2020 року прийнято постанови про відновлення виконавчих проваджень №44354162 та №44354028.
Вважає, що ці постанови, які винесені 18 листопада 2020 року головним державним виконавцем про відновлення виконавчих проваджень №44354162 та №44354028 є занадто запізнілими і незаконними та спрямовані на подальше затягування виконання рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року та рішення Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2014 року.
Просить  суд ухвалити судове рішення, яким:
- визнати неправомірною бездіяльність начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо контролю за своєчасним, правильним та повним виконанням ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2019 року, рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року, рішення Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2014 року;
- визнати неправомірними дії та бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мороз Лесі Євгеніївни щодо тривалого, понад рік, виконання ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2019 року та щодо неповідомлення суд про виконання вказаної ухвали, а також щодо виконання рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року, рішення Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2014 року;
- визнати неправомірними та скасувати постанови від 18 листопада 2020 року ВП №44354162, ВП №44354028 головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мороз Лесі Євгеніївни про відновлення виконавчих проваджень.
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано неправомірною бездіяльність начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо контролю за своєчасним, правильним та повним виконанням ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленої 24 жовтня 2019 року (справа №589/1141/14-ц, провадження №4-с/589/18/19), рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 11 квітня 2014 року, рішення Апеляційного суду Сумської області ухваленого 25 червня 2014 року (справа №589/1141/14-ц).
Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є.щодо тривалого, понад рік, виконання ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленої 24 жовтня 2019 року (справа №589/1141/14-ц, провадження №4-с/589/18/19) та щодо неповідомлення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області про виконання цієї ухвали, а також щодо виконання рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 11 квітня 2014 року, рішення Апеляційного суду Сумської області ухваленого 25 червня 2014 року (справа №589/1141/14-ц).
В задоволенні решти скарги - відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду,Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано  апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийнято нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, щодержавний виконавець в рамках зведеного виконавчого провадження, за яким боржником є ПАТ «КБ «Надра», діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04 червня 2019 року та від 24 жовтня 2019 року державному виконавцю не були передані, а постанови про відновлення виконавчих проваджень за №№44354162, 44354028 були прийняті одразу після ознайомлення з судовими рішеннями. 
Вважає, що визнаючи неправомірною бездіяльність головного державного виконавця щодо неповідомлення Шосткинський міськрайонний суд Сумської області про виконання ухвали суду від 24 жовтня 2019 року, суд першої інстанції не було враховано те, що вимоги про направлення постанови про відновлення виконавчого провадження не містить ані положення ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», ані вказане судове рішення. 
Наголошує на тому, що відповідно до норм чинного законодавства, іншого способу виконання судових рішень щодо стягнення коштів з банку, що перебуває на стадії ліквідації, ані ж як в порядку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено, а тому відсутні правові відставив про визнання бездіяльності неправомірною. 
У відзиві на апеляційну скаргу заявник ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги такими, що не впливають на висновки суду, а тому просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Ухвала суду в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови від 18 листопада 2020 року про відновлення виконавчих проваджень ВП №44354162, ВП №44354028 не оскаржується, а тому в відповідності до положень ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Постановляючи ухвалу в оскарженій частині, суд першої інстанції виходив з того, що судові рішення державним виконавцем не були виконані, повідомлення про їх виконання ОСОБА_1 не отримував, що не спростовується також і начальником відділу ДВС Гоцієм Б.І. та старшим державним виконавцем Мороз Л.Є. 
Також суд першої інстанції вказував на те, що відсутність належного контролю з боку начальника відділу ДВС, якому підпорядкований головний державний виконавець Мороз Л.Є. призвело до допущення порушень законодавства під час виконання судового рішення, внаслідок чого було порушено права і законні інтереси стягувача, які підлягають відновленню. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленим 11 квітня 2014 року задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Надра» про стягнення процентів за договором банківського вкладу, індексу інфляції, трьох процентів річних та упущеної вигоди. 25 червня 2014 року за наслідками апеляційного розгляду вказане рішення в частині задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Надра» про стягнення інфляційних та упущеної вигоди скасовано та у задоволенні цих вимог відмовлено, крім того, оскаржуване рішення суду, в частині стягнення процентів по банківським вкладам, змінене та присуджено до стягнення на користь ОСОБА_1 84 долари США 29 центів, а ОСОБА_2 - 89 доларів США 47 центів.
Постановами старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. відкрито виконавчі провадження за №44354028 та за №44354162 з примусового виконання виконавчих листів №589/1141/14-ц, виданих Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ПАТ «КБ «Надра» боргу по процентам по банківському вкладу в сумі 89,47 доларів США та три проценти річних в сумі 79,02 доларів США, де стягувачем є ОСОБА_2 та проценти за договором банківського вкладу в сумі 84,29 доларів США і три проценти річних в сумі 74,54 доларів США, де стягувачем є ОСОБА_1 (а.с. 43, 88).
12 червня 2015 року державними виконавцями відділу державної виконавчої служби Шевченківського управління юстиції Шереметом О.В. та ОСОБА_3 видано постанови про закінчення вказаних виконавчих проваджень (а.с. 46, 99).
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 серпня 2015 року визнані незаконним та скасовані постанови державних виконавців про закінчення виконавчих проваджень №44354028 та за №44354162.
На виконання вказаної ухвали суду, 23 червня 2017 року головним державним виконавцем Мороз Л.Є. видано постанови про відновлення виконавчих провадження №44354028 та за №44354162 (а.с. 57, 110).
12 жовтня 2017 року, у зв`язку з непред`явленням виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням, державним виконавцем закінчено вказані виконавчі провадження (а.с. 64, 115). 
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області 04 червня 2019 року (а.с. 68-73), визнано протиправною бездіяльність начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоція Б.І. щодо контролю за своєчасним, правильним та повним виконанням ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2018 року, рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року, рішення Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2014 року та зобов`язано його забезпечити контроль за правильним та повним виконанням цими судовими рішеннями, і повідомити про їх виконання суд та заявника протягом 10 робочих днів.
Визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Мороз Л.Є. щодо невиконання ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2018 року та зобов`язано виконати цю ухвалу, шляхом відновлення виконавчих проваджень №44354162 та №44354028, про що повідомити суд та ОСОБА_1 протягом 10 робочих днів.
Відповідно до ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленої 24 жовтня 2019 року визнано протиправною бездіяльність начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоція Б.І. щодо контролю за своєчасним, правильним та повним виконанням ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04 червня 2019 року, ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2018 року, рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року та рішення Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2014 року та зобов`язано забезпечити контроль за правильним та повним виконанням цих судовий рішень. 
Визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Мороз Л.Є. щодо виконання ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04 червня 2019 року, ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2018 року, рішення Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2014 року та рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року та зобов`язано виконати судові рішення, відновивши виконавчі провадження №44354162 та №44354028 (а.с.22-24).
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області листом від 02 грудня 2020 року за вихідним №Ч-14/04-03/13/20 на звернення ОСОБА_1 повідомив, що копія ухвали суду від 24 вересня 2019 року направлена головному державному виконавцю Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. та начальнику Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоцію Б.І. 04 листопада 2019 року за вих. № 21876/19/4-с/589/18/19 та №21877/19/4с/589/18/19 та отримані 11 листопада 2019 року за довіреністю ОСОБА_4 (а.с. 25). 
З постанов про відновлення виконавчих проваджень державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мороз Л.Є., вбачається, що 18 листопада 2020 року відновлені виконавчі провадження ВП №44354162 та №44354028 з виконання виконавчих листів №589/1141/14-ц, виданих 18 липня 2014 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ПАТ «КБ «Надра» боргу на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.28, 31) 
Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України і Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ЄСПЛ у справі "Хорнсбі проти Греції" ("Hornsby v. Greece") від 19 березня 1997 року (п. 40). У Рішенні ЄСПЛ у справі "Войтенко проти України" ("Voytenko v. Ukraine") від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу N 1.
У відповідності до ст. 448 ЦПК України, ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Згідно із ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.
Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 вказаного Закону, уразі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
Судом першої інстанції встановлено, що ухвала Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2019 року, що отримана уповноваженою особою відділу ДВС 11 листопада 2019 року, була виконана головним державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Київ Мороз Л.Є. лише 18 листопада 2020 року, що суперечить вимогам ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження». Вказане свідчить також про не здійснення начальником відділу ДВС контролю за своєчасним, правильним та повним виконанням ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2019 року, рішення цього ж суду від 11 квітня 2014 року та рішення Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2014 року. 
Посилання апеляційної скарги на те, що рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року та рішення Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2014 року не підлягають примусовому виконанню органом ДВС, в зв`язку з чим були прийнято постанову про закінчення виконавчих проваджень, є безпідставним, оскільки оцінка вказаним постановам державного виконавця від 12 червня 2015 року про закінчення виконавчих проведень була надана ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 серпня 2015 року, що набрало законної сили.
Колегія суддів вважає непереконливими доводи апеляційної скарги про те, що копії ухвал Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04 червня 2019 року та 24 жовтня 2019 року не були передані на виконання начальнику відділу ДСВ та головному державному виконавцю Мороз Л.Є. Зокрема, як уже зазначалося, копія ухвали суду від 24 жовтня 2019 року отримана уповноваженою особою відділу ДВС 11 листопада 2019 року, доказів на підтвердження втрати ухвали суду до апеляційної скарги долучено не було. 
Колегія суддів бере до уваги і те, що начальник Шевченківського відділу ДВС Гоцій Б.І. та головний державний виконавець Мороз Л.Є. були обізнані з перебуванням на розгляді в Шосткинському міськрайонному суді Сумської області скарг ОСОБА_1 щодо визнання їх бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії, що підтверджується змістом ухвал від 04 червня 2019 року та 24 жовтня 2019 року, а тому повинні були цікавитися результатами розгляду цих скарг. 
Всупереч доводам апеляційної скарги, колегія суддів погоджується також і з висновками суду про наявність підстав для визнання бездіяльності головного державного виконавця Мороз Л.Є. щодо не направлення суду постанов про відновлення виконавчих проваджень, оскільки обов`язок повідомляти суд, який постанови ухвалу про її виконання на державного виконавця покладено вимогами ст. 453 ЦПК України. 
Окрім того, ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04 червня 2019 року зобов`язано головного державного виконавця Мороз Л.Є. повідомити суд про відновлення виконавчих проваджень, що нею виконано не було. 
Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргуШевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.
Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий -                                                          О.І.Собина

Судді :                                                          В.І. Криворотенко 

        С.С.Ткачук