ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року	Львів	Справа № 500/2005/19 пров. № А/857/8544/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів  Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Чепенюк О.В.,
час ухвалення рішення: 12:43:16,
місце ухвалення рішення – м. Тернопіль,
дата складення повного тексту рішення: 23.06.2020 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, оформленого протоколом №4 від 06.04.2018, щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, згідно з пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09.10. 2017; визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 22.03.2018 №3 щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно з пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09.10.2017; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи на посаді тракториста до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах, згідно з пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: з 01.07.1979 по 31.03.1981 в колгоспі ім. 100-річчя В.І. Леніна; з 16.05.1981 по 13.06.1983 служба в армії; з 01.04.2000 по 20.02.2003 у Товаристві з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) «Ярославичі»; з 02.12.2004 по 28.11.2005 в ТОВ «Зборівагро»; з 31.03.2006 по 16.12.2006 в ТОВ «Зборівагро»; з 27.03.2007 по 12.11.2008 в ТОВ «Зборівагро»; з 13.04.2009 по 21.12.2009 в ТОВ «Розтоцьке»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 09.10.2017 призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести усі нарахування та виплати.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 року провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 22.03.2018 №3 щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09.10.2017 закрито.
Наведена ухвала сторонами не оскаржена, а тому колегія суддів не переглядає позовні вимоги в цій частині.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09.10.2017, яке оформлене протоколом №4 від 06.04.2018. Зобов`язатно Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи трактористом у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ярославичі» з 01.04.2000 по 20.02.2003, механізатором-трактористом у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Зборівагро» з 01.04.2004 по 01.12.2004, трактористом у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Зборівагро» з 22.12.2004 по 25.11.2005 та з 31.03.2006 по 16.12.2006, трактористом у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Розтоцьке» з 13.04.2009 по 30.11.2009 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «в» частини першої   статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пунктом 3 частини другої   статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «в» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09.10.2017. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати у сумі 768,40 грн.
Рішення мотивоване тим, що наявність двох протоколів засідання комісії Зборівського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області по розгляду питань, пов`язаних з призначенням пенсій, від 06.04.2018 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах із відображеними у них різними відомостями щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема у одному - 19 років 06 місяців 18 днів (том 1 а.с. 14), а у іншому 17 років 06 місяців 05 днів (том 1 а.с. 166-167), свідчить про те, що суб`єкт владних повноважень діяв протиправно, не у спосіб та не в порядку, визначеному законом, необгрунтовано та нерозсудливо. Щодо спірних періодів, що на думку позивача повинні були бути зарахованими до трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії, суд першої інстанції зазначає, що досліджені судом докази не містять відомостей про роботу ОСОБА_1 з 01.07.1979 по 31.03.1981 в колгоспі імені 100-річчя В.І. Леніна саме трактористом, а тому підстави для зарахування цього періоду роботу до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, немає. Суд вказує, що на момент призову на строкову військову службу позивач працював у колгоспі імені 100-річчя В.І. Леніна, проте не підтверджено, що він працював за професією тракториста, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Щодо спірних періодів, що були враховані судом до трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії, суд першої інстанції вказує, що такі знайшли своє відображення в первинних документах, що підтверджують стаж роботи позивача на посадах тракториста.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач не має необхідного стажу роботи на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції, зокрема наводить ряд доводів щодо непідтвердження спірних періодів, що підлягають зарахуванню до трудового стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії.
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін. 
В зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), досягнувши віку 55 років, 09.01.2018 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (том 1 а.с. 71). 
Відповідно до рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 22.03.2018 №3 ОСОБА_1 підтверджено періоди роботи з 18.09.1983 по 31.12.1987, з 01.02.1988 по 28.02.1990, з 01.03.1990 по 31.12.1994 та з 01.01.1995 по 30.03.2000 (у тому числі роки, в яких не відпрацьовано встановленого мінімуму трудової участі в господарстві за фактичною тривалістю) як пільговий стаж для призначення пенсії згідно пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (том 1 а.с.11-13).
Згідно з протоколом №4 від 06.04.2018 засідання комісії Зборівського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області по розгляду питань, пов`язаних з призначенням пенсій, до пільгового стажу позивача на посаді тракториста-машиніста зараховано 19 років 6 місяців 18 днів. Загальний стаж роботи позивача складав 30 років 06 місяців 15 днів. Вказано, що ОСОБА_1 не має необхідного стажу роботи на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції (а.с. 14). 
Згодом вказаний вище протокол комісії Зборівського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області по розгляду питань, пов`язаних з призначенням пенсій, було доопрацьовано шляхом викладення під тим самим номером та датою № 4 від 06.04.2018 рішення нового змісту, відповідно до якого органами Пенсійного фонду до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховано 17 років 06 місяців 05 днів, а не 19 років 06 місяців 18 днів (том 1 а.с. 166-167).
Листом Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області 26.04.2018 № 1428/05 повідомлено ОСОБА_1 про те, що згідно протоколу №4 від 06.04.2018 засідання комісії Зборівського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області по розгляду питань, пов`язаних з призначенням пенсій, в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» йому відмовлено (том 1 а.с.15).
За наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 09.01.2018 відповідачем відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу окремих періодів роботи ОСОБА_1 , зокрема, спірними у цій справі є періоди роботи: з 01.07.1979 по 31.03.1981 у колгоспі ім. 100-річчя В.І. Леніна; з 16.05.1981 по 13.06.1983 служба в армії; з 01.04.2000 по 20.02.2003 у ТОВ «Ярославичі»; з 02.12.2004 по 28.11.2005 у ТОВ «Зборівагро»; з 31.03.2006 по 16.12.2006 у ТОВ «Зборівагро»; з 27.03.2007 по 12.11.2008 у ТОВ «Зборівагро»; з 13.04.2009 по 21.12.2009 у ТОВ «Розтоцьке».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема, з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.
Отже, для призначення пенсії позивачу, згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення», необхідне досягнення певного віку (55 років), загальний стаж роботи (не менше 27 років 6 місяців) та робота на посаді тракториста, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції (20 років).
Згідно з копією паспорта ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже на час подання заяви про призначення пенсії досяг віку - 55 років, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення», для призначення пенсії на пільгових умовах. Цей факт відповідачем не оспорюється, як і достатність загального стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах.
Щодо покликання пенсійного органу на недостатність пільгового стажу роботи для призначення пенсії позивачу, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Отже, основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Згідно роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства», до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепих установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.
Як видно з записів трудової книжки ОСОБА_1 №367 така вперше заповнювалася 20.12.1987, проте відомості про трудову діяльність вказані за значно раніший період. Так, у відомостях про роботу перший запис датовано 20.12.1979, де вказано ким працював: «т-рист». Зборівською міською радою Зборівського району Тернопільської області (якій передано на збереження книги обліку розрахунків по оплаті праці та книги обліку трудового стажу по колгоспу імені 100-річчя В.І.Леніна) видано довідку від січня 2018 року №79 про те, що ОСОБА_1 вступив у колгосп з 01.07.1979 та працював у період з 01.07.1979 по 31.03.1981 та з 01.02.1988 по 28.02.1990 (том 1 а.с.16). Відомості про те, що ОСОБА_1 працював трактористом у довідці відсутні.
Також у первинних документах щодо трудової діяльності ОСОБА_1 за цей період немає жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 працював у цей період трактористом (том 1 а.с. 183-207).
Щодо спірного періоду з 16.05.1981 по 13.06.1983, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.
Згідно ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову особа, зокрема працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно записів військового квитка НОМЕР_1 (том 1 а.с. 52-54) ОСОБА_1 проходив службу в армії, проте його основну цивільну спеціальність зазначено – шофер, а тому період проходження строкової військової служби з 16.05.1981 по 13.06.1983 не підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.   
Щодо спірного періоду роботи з 01.04.2000 по 20.02.2003 у ТОВ «Ярославичі», то відповідно до записів трудової книжки позивача у ній містяться відомості про прийняття ОСОБА_1 на роботу в ТОВ «Ярославичі» механізатором з 01.04.2000, звільнення з роботи з 20.02.2003 (том 1 а.с.35).
Зборівською міською радою Зборівського району Тернопільської області (якій передано на збереження книги обліку та розрахунків по ТОВ «Ярославичі») видано довідку від 14.06.2018 №136 про те, що ОСОБА_1 з 01.04.2000 по 19.02.2003 працював у товаристві та відпрацював у 2000 році 175 трудоднів при встановленому мінімумі 175, у 2001 році – 179 при встановленому мінімумі 179, у 2002 році – 55, у 2003 – 5 трудоднів (том 1 а.с.42). Відомості про те, що ОСОБА_1 працював трактористом у довідці відсутні.
Щодо спірних періодів роботи з 02.12.2004 по 28.11.2005 та з 31.03.2006 по 16.12.2006 у ТОВ «Зборівагро», то згідно з записами трудової книжки ОСОБА_1 був прийнятий у ТОВ «Зборівагро» ще 01.04.2004 механіком-трактористом та працював по 01.12.2004 (том 1 а.с.192). З 02.12.2004 ОСОБА_1 прийнятий на роботу в ТОВ «Зборівагро» трактористом (том 1 а.с. 35-зворот); 28.11.2005 - звільнений з роботи згідно з пунктом 1 статті 36 Кодексу законів про працю України за угодою сторін (а.с. 35-зворот); 31.03.2006 ОСОБА_1 прийнятий на роботу у ТОВ «Зборівагро» трактористом згідно направлення центру зайнятості (том 1 а.с. 35-зворот); 16.12.2006 - звільнений з роботи із закінченням сезонно-польових робіт згідно пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю України (том 1 а.с. 35-зворот). Записи трудової книжки підписані керівником товариства, скріплені печаткою. 
Перевіряючи доводи сторін, судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження факту роботи ОСОБА_1 у вказані періоди в ТОВ «Зборівагро» у матеріалах справи наявні копії наказів про прийняття його на роботу та звільнення, зокрема: наказ №2а від 01.04.2004 про прийняття на роботу на тракторну бригаду механізаторів та шоферів, у тому числі ОСОБА_1 (том 1 а.с. 46); наказ №87 від 01.12.2004 про звільнення (том 1 а.с. 46); наказ №39 від 22.12.2004 про прийняття на роботу в господарство (том 1 а.с. 47), наказ №66 від 25.11.2005 про звільнення з роботи (том 1 а.с. 47), наказ №11 від 31.03.2006 про прийняття на роботу згідно з направленнями центру зайнятості на посаду механізатора-тракториста, зокрема, ОСОБА_1 (том 1 а.с. 48), наказ №70 від 16.12.2006 про звільнення (том 1 а.с. 48).
Також у матеріалах справи наявна копія довідки від 30.01.2018 №5 (том 1 а.с. 17), що видана ТОВ «Розтоцьке», яке є правонаступником ТОВ «Зборівагро» (том 1 а.с. 238-240), на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно працював у спірний період 2004-2006 років трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві. У довідці вказано про те, що зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Довідка видана на підставі книг обліку та розрахунків за 2004-2008 роки, які досліджені судом.
На підтвердження сплати страхових внесків за позивача у період його роботи у ТОВ «Зборівагро» у 2004-2006 роках у матеріалах справи містяться відомості про застраховану особу ОСОБА_1 форми ОК-5, якими підтверджено суми заробітку для нарахування пенсії, страхового стажу, сплати страхових внесків (том 1 а.с.49-51).
Отже, в даному випадку суд вважає, що періоди роботи механізатором-трактористом у ТОВ «Зборівагро» з 01.04.2004 по 01.12.2004, трактористом з 22.12.2004 по 25.11.2005 та з 31.03.2006 по 16.12.2006 та безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають зарахуванню до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Щодо спірного періоду роботи позивача з 13.04.2009 по 21.12.2009 в ТОВ «Розтоцьке», то згідно з записами трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 13.04.2009  прийнятий на роботу в ТОВ «Розтоцьке» трактористом, 21.12.2009 – звільнений з роботи за згодою сторін відповідно згідно пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України (том 1 а.с. 37-зворот). Факт прийняття позивача на роботу у ТОВ «Розтоцьке» трактористом 13.04.2009 підтверджується копією наказу від 13.04.2009 № 14 (том 1 а.с. 43). Разом з тим, дата звільнення, зазначена у трудовій книжці, не відповідає наказу про звільнення з роботи у ТОВ «Розтоцьке» від 30.11.2009 №48 (том 1 а.с. 44). Оскільки наказ про звільнення з роботи є первинним документом, на підставі якого вноситься запис до трудової книжки, то з огляду на встановлені судом розбіжності, слід вважати датою звільнення саме ту, яка зазначена у відповідному наказі про звільнення 30.11.2009.
Відповідно до довідки від 28.11.2017 №52 (том 1 а.с. 39), що видана ТОВ «Розтоцьке»,   ОСОБА_1 дійсно працював у період з 13.04.2009 по 30.11.2009 трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві. У довідці вказано про те, що зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем надано докази, які не спростовані відповідачем та які у сукупності дають підстави для висновку про наявність підстав для зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» частини першої   статті 13 Закону №1788-XII, пункту 3 частини другої   статті 114 Закону №1058-IV періодів роботи позивача трактористом у ТОВ «Ярославичі» з 01.04.2000 по 20.02.2003, механізатором-трактористом у ТОВ «Зборівагро» з  01.04.2004 по 01.12.2004, трактористом у ТОВ «Зборівагро» з 22.12.2004 по 25.11.2005 та з 31.03.2006 по 16.12.2006, трактористом у ТОВ «Розтоцьке» з 13.04.2009 по 30.11.2009. 
При цьому твердження відповідача про неможливість підтвердження пільгового характеру праці позивача у вказані періоди є безпідставними, оскільки право особи на соціальний захист не може ставитись в залежність від існування конкретного документу. При цьому, збереження таких відомостей не може контролюватись пенсіонером, відповідно, на нього не повинна покладатись відповідальність за їх відсутність.
З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що пільговий стаж роботи позивача станом на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах становив понад 20 років та був достатнім для її призначення, що свідчить про неправомірність відмови відповідача в призначенні позивачу пенсії згідно з пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -           

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року у справі № 500/2005/19  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький