КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 759/17925/20 Апеляційне провадження № 33/824/2103/2021	Головуючий у суді першої інстанції - Сердинський С.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
28 квітня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Падецьким Олександром Анатолійовичем, який діє на підставі договору, на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2021 року, якою закрито провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2021 провадження в справі відносно ОСОБА_2 закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 43-45).
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , через свого представника, оскаржив його в апеляційному порядку, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Вказує, що оскаржувана постанова не може бути законною та обґрунтованою, оскільки суд в порушення вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП не з`ясував всі обставини справи, не дослідив та не надав належну оцінку доказам, які потерпілий мав право реалізувати при розгляді справи, не встановив, ким з учасників дорожнього руху було допущено порушення правил дорожнього руху, та які саме вимоги цих правил.
Звертає увагу на те, що суддя закрив провадження у справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, без встановлення вини особи у скоєнні правопорушення, що суперечить вимогам ст.ст. 33, 38 КУпАП.
Також, разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2021.
В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що в день судового засідання він був присутній в установі суду, але не був присутнім на судовому засіданні, в день оголошення рішення не отримав ні короткий ні повний текст рішення. Поштовим відправлення рішення також не отримував, а про зміст повного тексту дізнався лише після того, як ознайомився з матеріалами справи в канцелярії суду 29.03.2021. Тому вважає, що саме з цієї дати потрібно відраховувати 10-денний строк на подачу апеляційного оскарження, оскільки пропущено строк на апеляційне оскарження з поважних причин (а.с. 49-52).
ОСОБА_2 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначається, що апеляційна скарга є необґрунтованою, та вважає що потерпілим не доведено факт порушення норм КУпАП при винесені постанови Броварським міськрайонним судом Київської області, не доведено неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі судом першої інстанції.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Падецький О.А. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.
Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заперечувала проти апеляційної скарги та просила її відхилити.
Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду першої інстанції винесена 10.03.2021, тому останній день строку на апеляційне оскарження припадає на 20.03.2021. Однак, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана до суду першої інстанції 30.03.2021, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Разом з тим, апелянтом зазначається, що ним пропущено строк не за його вини, а в зв`язку з тим, що в день оголошення рішення ним не отримано ні короткого ні повного тексту оскаржуваного рішення. Про наявність оскаржуваного рішення він дізнався після ознайомлення з матеріалами справи, а саме 29.03.2021, що підтверджується розпискою в матеріалах справи (а.с. 46).
Отже, причини пропуску строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є поважними, тому прихожу до висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2021, якою закрито провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за        ст. 124 КУпАП.
Щодо наявності винуватості ОСОБА_2 за склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то слід зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2020 близько 21 год. 40 хв.            ОСОБА_2 керував автобусом ISUZU «Атаман» та рухався по пр. Перемоги в напрямку центру міста по першій смузі, яка призначена для руху міського транспорту, зі швидкістю близько 45 км/год. Його автобус був завантажений приблизно на 40% та знаходився в технічно справному стані. В процесі руху по своїй смузі він помітив автомобіль БМВ, який рухався по другій смузі та знижував швидкість. Відстань між боковими частинами їхніх транспортних засобів була близько 1,5 метра. В процесі наближення автобуса до автомобіля БМВ, водій автомобіля БМВ, з одночасним вмиканням вказівника правого повороту, несподівано змінив напрямок на першу смугу. 
В той час коли автомобіль БМВ розпочав змінювати напрямок на першу смугу, його швидкість була приблизно 30 км/год, а швидкість автобуса ISUZU «Атаман», яким керував ОСОБА_2 та при зміні напрямку гальмував, становила приблизно 15 км/год. Зіткнення сталося коли автомобіль БМВ майже вирівнявся на першій смузі. 
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №12751 від 01.10.2020 та схемі ДТП від 01.10.2020 зазначено, що ОСОБА_2 не вибравши безпечної швидкості руху та не дотримавшись дистанції, здійснив зіткнення з ТЗ «BMW» Х-5 д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив п.п. ч. 3б, 12.9, 13.1 ПДР.
Згідно п. 12.9 ПДР України водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).
Згідно п. 13.1. ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
В порушення п. 13.1. ПДР України, водій автомобіля марки «BMW Х-5» д.н.з. НОМЕР_1 перелаштувався в смугу перед автобусом марки ««ATAMAN A-09216» д.н.з. НОМЕР_2 на дистанції, яка не дала водію останнього змоги загальмувати чи здійснити маневр для уникнення зіткнення. Тобто, саме водій автомобіля марки «BMW Х-5» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції при здійсненні маневру.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №12751 від 01.10.2020, схему ДТП від 01.10.2020, пояснення свідків, висновок судового експерта Кирієнка В.Г.                      № 614/02/2021 від 04.02.2021, згідно якого водій автобусу «Атаман» в даній дорожній ситуації не мав технічної можливості попередити зіткнення та з технічної точки зору в діях водія « Атаман » не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням ДТП, суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 , передбаченого ст. 124 КУпАП.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в судовому засіданні було допитано свідка - поліцейського р5 б1 п1 УПП в м. Києві ДПП капрала поліції ОСОБА_5 , яким було складено схему місця ДТП, та зазначив, що ними було зафіксовано розташування транспортних засобів на проїзній частині у той момент, коли вони прибули на місце ДТП для складання протоколу, тому доводи апеляційної скарги про те, що пояснення цього свідка можуть суттєво вплинути на вирішення питання по суті не знайшли свого підтвердження.
Посилання ОСОБА_1 на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, йому не надано було можливості залучити свідків зі сторони потерпілого не беруться до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні заяви/клопотання          ОСОБА_1 про залучення чи допит свідків, які б були відхилені суддею. 
Також, в матеріалах справи відсутні докази ОСОБА_1 на спростування висновку судового експерта № 614/02/2021 від 04.02.2021, в якому зазначено, що в діях водія «BMW Х-5» д.н.з. НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1, 10.3 ПДР, який мав можливість попередити зіткнення.
Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 1 частини 1 статті 247 КупАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови не впливають, а фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, тому вважаю, що суддя першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судовому засіданні доказам та обґрунтовано дійшов вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.
Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП, 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Клопотання ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Падецьким Олександром Анатолійовичем, який діє на підставі договору, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2021 року задовольнити.
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Падецьким Олександром Анатолійовичем, який діє на підставі договору залишити без задоволення.
Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2021 року, якою закрито провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду                                            В.А. Нежура