П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/2633/20	
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі ДПС) та просила визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ДПС від 17 липня 2020 року №0127756-5105-2111 форми "Ф" стосовно нарахування їй податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік в сумі 75723,26 грн..
В обґрунтування позову було зазначено, що їй належить на праві власності об`єкт нерухомого майна - будівля телятника площею 1814,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується нею для сільськогосподарського товаровиробництва із зберігання вирощеної сільськогосподарської продукції та розміщення великої рогатої худоби, а відповідно до пункту ж) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Пк України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ДПС подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
З огляду на неприбуття у судове засідання 07 квітня 2021 року сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце його проведення, колегія суддів у відповідності до ст.311 КАС України вирішила розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Повний текст судового рішення виготовлено 15 квітня 2021 року.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності об`єкт нерухомого майна - будівля телятника площею 1814,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №121139350 та договором купівлі продажу нерухомого майна, зареєстрованого в реєстрі за №421. 
Згідно довідки Садівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №997 від 06 жовтня 2020 року, виданої на підставі відомостей погосподарської книги №2 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), у 2019 році позивачка мала 20 голів корів, 35 голів телят, за 2020 рік - 32 голови корів та 18 голів телят.
17 липня 2020 року ДПС винесло податкове повідомлення-рішення №0127756-5105-2111 про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, в сумі 75723,26 грн., яке було надіслало на її адресу.
Винесення вказаного податкового повідомлення-рішення і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що нежитлова будівля - будівля телятника площею 1814,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , фактично є нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника, а тому не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень пункту "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року №71-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, запроваджено новий місцевий податок, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Згідно ст.266.1.1 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до ст.266.2.1 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.
Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності (ст.266.3.1 ПК України).
Положеннями статті 266.5.1 ПК України передбачено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2019 рік в цілому передбачені рішенням Садівської сільської ради №242 від 21 червня 2018 року (а.с.18-21) (по відношенню до с.Пам`ятне), водночас, ставка податку на 2019 рік відносно як будівель сільськогосподарського призначення інші-5 (код 1271.9), так і відносно будь-якої іншої із будівель, наведених у розділі "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства", вказаним рішенням не встановлювалися.
З аналізу наведеного можна дійти висновку, що оскільки рішенням сільської ради, як суб`єктом встановлення відповідної ставки, не було визначено ставки по спірному податку стосовно як будівель сільськогосподарського призначення інші-5 (код 1271.9) взагалі, так і будь-якої іншої будівлі, наведеної у розділі "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства", то ДПС не мало правових підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. 
Наведені висновки також узгоджуються з тією обставиною, що у вказаному рішенні сільської ради зазначено про застосування пільги для фізичних та юридичних осіб, наданих відповідно до пп.266.4.2 п.266.4 ст. 266 ПК України за переліком згідно з додатком 2, до якого віднесено і територію с.Пам`ятне, в якому розташована нерухомість позивачки.
Крім того, положеннями п.ж) ст.266.2.2 ПК України передбачено, що не є об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд  ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 було зазначено, що будівля телятника використовується нею для сільськогосподарського товаровиробництва із зберігання продукції та утримання худоби, що також підтверджується довідкою Садівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №997 від 06 жовтня 2020 року, виданої на підставі відомостей погосподарської книги №2 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), відповідно до якої у 2019 році позивачка мала 20 голів корів, 35 голів телят, а у 2020 році - 32 голови корів та 18 голів телят.
Крім того, з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що спірна нерухомість - нежитлова будівля площею 1814,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , класифікована саме як будівля телятника, що з урахуванням положень п.ж) ст.266.2.2 ПК України свідчить про не належність такого нерухомого майна до об`єкту оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та, відповідно, про відсутність правових підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.
Тому, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Шевчук О.А.