Справа № 128/596/20
Провадження № 22-ц/801/1109/2021
Категорія: 19
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року	Справа № 128/596/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді – доповідача: Оніщука В.В.,
суддів: Медвецького С.К., Копаничук С.Г.,
з участю секретаря судового засідання: Очеретної М.Ю.,

учасники справи:
позивач: Фермерське господарство «Ягідка» Корнійчук Анатолій Павлович,
відповідачі: Стрижавська селищна рада, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Саюком Борисом Олександровичем на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року, постановлену в складі судді Шевчук Л.П., в залі суду,

встановив:

       Фермерське господарство «Ягідка» Корнійчук Анатолій Павлович звернулося в суд з позовом до Стрижавської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Стрижавської селищної ради рішення 55 сесії 7 скликання №22 від 29 січня 2020 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер 0520655900:07:006:0090, площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 та прийняття в комунальну власність територіальної громади Стрижавської селищної ради земельної ділянки кадастровий номер 0520655900:07:006:0090, площею 0,12 га, розташованої на території АДРЕСА_1 в межах населеного пункту та припинити речове право (право комунальної власності) на земельну ділянку кадастровий номер 0520655900:07:006:0090, площею 0,12 га, зареєстроване 10.02.2020 на підставі рішення №51048909 та визнання незаконним та скасування рішення Стрижавської селищної ради рішення 56 сесії 7 скликання №22 від 26.02.2020 в частині передачі у власність земельної ділянки кадастровий номер 0520655900:07:006:0090, площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , розташованої в АДРЕСА_1 в межах населеного пункту та припинити речове право (право приватної власності) на земельну ділянку кадастровий номер 0520655900:07:006:0090, площею 0,12 га, зареєстроване 16.03.2020 на підставі рішення №51639578.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року поновлено строк для подання клопотань про призначення судової земельно-технічної експертизи.
Клопотання представника позивача Фермерського господарства «Ягідка» Корнійчук Анатолій Павлович – адвоката Путіліна Є.В. про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено.
Призначено у справі судову земельно - технічну експертизу, виконання якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз (м. Вінниця, вул. Батозька, 1, Код ЄДРПОУ 02883096), яких попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.
Перед експертами поставлено наступні запитання:
- чи суміщається (накладається) земельна ділянка, кадастровий номер 0520655900:07:006:0090, площею 0,12га, що перебуває в приватній власності ОСОБА_1 із земельною ділянкою наданою для будівництва кінно - спортивного комплексу відповідно до рішення Виконавчого комітету Вінницької районної ради №153 від 30.05.1991;
- визначити земельну ділянку необхідну для обслуговування об`єкту незавершеного будівництва кінно - спортивного комплексу готовністю до 30 відсотків, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням матеріалів справи та документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ «Ягідка» ОСОБА_2 площею 7,0958 га, виготовленої ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 27.09.2019 у справі №902/433/19;
- чи суміщається (накладається) земельна ділянка, кадастровий номер 0520655900:07:006:0090, площею 0,12га, що перебуває в приватній власності ОСОБА_1 із земельною ділянкою наданою для будівництва кінно - спортивного комплексу відповідно до рішення Виконавчого комітету Вінницької районної ради від 30.05.1991 року №153 та необхідною для обслуговування об`єкту незавершеного будівництва кінно - спортивного комплексу готовністю до 30 відсотків, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визначеною з урахуванням матеріалів справи та документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ «Ягідка» ОСОБА_2 площею 7,0958га виготовленої ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 27.09.2019 у справі №902/433/19.
Витрати по проведенню експертизи покладено на позивача - Фермерське господарство «Ягідка» Корнійчук Анатолій Павлович.
Експертам надано цивільну справу №128/596/20.
Роз`яснено наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення у справі, необхідні спеціальні знання, і з`ясування даних обставин має визначальне значення для подальшого розгляду цивільної справи.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, вважаючи її необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_1 - адвокат Саюк Борис Олександрович подав апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що приймаючи клопотання про призначення експертизи, суд не виконав вимоги ч. 8 ст. 83 ЦПК України. Також, судом безпідставно поновлено позивачу строк для подання клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.
Крім того, питання, які зазначенні в клопотанні не відповідають завданням, встановленим Науково – методичними рекомендаціями та спрямовані на не встановлення фактичного землекористування, а на визначення потреб позивача для обслуговування належного йому об`єкта нерухомого майна без дослідження та встановлення належності позивачу відповідної земельної ділянки. 
05 травня 2021 року Стрижавською селищною радою на адресу суду надіслано (заяву) відзив, у якому зазначено, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню.
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що ухвала суду першої інстанції законна та обгрунтована, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. 
ОСОБА_1 та його представник - адвокат Саюк Б.О. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак 09 червня 2021 року адвокат Саюк Б.О. надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив про підтримання апеляційної скарги та прохання її задовольнити. 
Адвокат Путілін Є.В., який діє в інтересах ФГ «Ягідка» Корнійчук Анатолій Павлович» у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.
Представники Стрижавської селищної ради у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали.
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає.
Апеляційним судом встановлено, що в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває справа за позовом Фермерського господарства «Ягідка» ОСОБА_2 до Стрижавської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень Стрижавської селищної ради.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справа не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Положеннями статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.
Отже, процесуальний обов`язок суду - належним чином дослідити поданий стороною доказ (в цьому випадку - докази порушення права позивача на користування та володіння належною йому земельною ділянкою), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні, які саме перешкоди чиняться позивачу.
Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі №573/1677/18.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.
Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи
Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.
При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.
Заява про призначення судової земельно-технічної експертизи обґрунтована тим, що в заявленому позові позивач посилається на те, що рішення відповідача - селищної ради порушує права ФГ «Ягідка» на земельну ділянку, яка була відведена для будівництва кінно-спортивного комплексу і право на яку перейшло до ФГ «Ягідка» за договором купівлі-продажу №575 від 01 жовтня 2001 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для призначення земельно-технічної експертизи у даній справі, оскільки висновок такої експертизи неможливо замінити іншими засобами доказування, що вже містяться в матеріалах справи, оскільки для правильного вирішення справи по суті спору необхідні спеціальні знання.
Що стосується посилань скаржника  на допущені порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства в частині призначення експертизи не на стадії підготовчого засідання, а при розгляді справи по суті, то колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
За змістом статті 222 ЦПК України, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02 листопада 2020 року в задоволенні клопотання представника позивача – адвоката Путіліна Є.В. про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи – відмовлено.
28 грудня 2020 року представником позивача подано клопотання в якому викладено у новій редакції питання для експертизи після закриття підготовчого засідання і відповідачі ознайомилися з ними після закриття підготовчого провадження.
Суд першої інстанції дійшов висновку про поновлення строку для подання клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.
Також, апеляційний суд звертає увагу, що згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального права (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).
Згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи та характер спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність  передбачених законом підстав для задоволення клопотання представника позивача про призначення по справі земельно-технічної експертизи, оскільки без залучення спеціальних знань неможливо встановити, чи накладаються земельна ділянка позивача із земельною ділянкою відповідача, що входить в предмет доказування по даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Таким чином, оскільки судом першої інстанції, повно і всебічно з`ясовані обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а постановлена ухвала відповідає вимогам процесуального права, отже підстави для її скасування відсутні.
За змістом статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Отже, відповідних доводів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Саюком Борисом Олександровичем залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

С. Г. Копаничук