УХВАЛА

07 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/18662/19
адміністративне провадження № К/9901/8514/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Губської О.А., Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Державної митної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Миколаївської митниці ДФС, Державної митної служби України, Чорноморської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила:
- визнати протиправною бездіяльність начальника Миколаївської митниці ДФС, який не направив відповідних документів до ДФС України з метою поновлення позивача на вакантній посаді - заступника начальника Миколаївської митниці ДФС, який згідно посадових обов`язків контролює діяльність митних постів митниці;
- зобов`язати Державну митну службу України, до якої перейшли повноваження Державної фіскальної служби України спільно з Чорноморською митницею Державної митної служби України (як правонаступника Миколаївської митниці ДФС), поновити позивача на рівнозначній посаді заступника начальника Чорноморської митниці ДФС;
- визнати протиправним та скасувати наказ ДФС України від 14 серпня 2019 року № 1375-о "Про звільнення позивача " заступника начальника Миколаївської митниці Міндоходів;
- визнати протиправним та скасувати наказ Миколаївської митниці ДФС від 12 вересня 2019 року № 319-о "По особовому складу" (яким оголошено наказ ДФС України від 14.08.2019 № 1375-о "Про звільнення позивача ");
- стягнути з Чорноморської митниці Держмитслужби (як правонаступника Миколаївської митниці ДФС) на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу починаючи з 14 серпня 2019 року;
- стягнути з Миколаївської митниці ДФС середній заробіток за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2018 року у справі № 826/6555/15 з 01 червня 2018 року по 23 травня 2019 року включно в сумі 64 789,32 грн. (з врахуванням податків та зборів ПДФО 18%, військовий збір 1,5%).
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року позов задоволено частково.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року апеляційні скарги Державної митної служби України та Чорноморської митниці Державної митної служби України залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року змінено, викладено абзац другий, шостий та сьомий резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року в наступній редакції:
" 2. Стягнути з Державної фіскальної служби України середній заробіток за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2018 року у справі № 826/6555/15 з 01 червня 2018 року по 16 травня 2019 року включно в сумі 212       774 грн 13 коп.
6. Зобов`язати Державну митну службу України поновити ОСОБА_1 з 13 вересня 2019 року на службі у Миколаївській митниці як у відокремленому підрозділі Державної митної служби України на посаді рівнозначній заступника начальника Миколаївської митниці.
7. Зобов`язати Державну митну службу України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу починаючи з 13 вересня 2019 року по 15 вересня 2020 року у розмірі 291       143 грн 88 коп."
У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року залишено без змін.
Не погоджуючись із судовими рішеннями 05 березня 2021 року Державною митною службою України подано до Верховного Суду касаційну скаргу. 
Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, та надано десятиденний строк для усунення недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору та касаційної скарги у новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
07 квітня 2021 року через канцелярію суду подано скаржником клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги обґрунтоване тим, що кошторисом на 2021 рік Державної митної служби України не передбачено витрати на сплату судового збору, у зв`язку із чим просять продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Вирішуючи заявлене клопотання, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.
Зокрема статтею 330 КАС України закріплено вимоги до форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору (частина четверта цієї статті).
Отже учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення касаційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору, для чого як особа, зацікавлена у її поданні, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, якими, крім іншого, визначено, що штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.
З огляду на наведене заявник не позбавлений можливості протягом усього поточного бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору, на підставі кошторису, а у разі його відсутності - проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору і виконання грошових зобов`язань за виконавчими документами.
Подані заявником докази не містять відомостей про час і обсяг очікуваних надходжень на рахунок органу фіскальної служби коштів, призначених для сплати судового збору, й жодним чином не підтверджують виникнення у нього можливості сплатити такий збір упродовж певного строку.
Проаналізувавши доводи клопотання скаржника про продовження терміну для усунення недоліків в частині сплати судового збору, враховуючи відсутність об`єктивної інформації щодо терміну, протягом якого скаржник матиме можливість сплатити судовий збір, суд дійшов висновку про відсутність підстав для продовження строку усунення недоліків.
А тому в задоволенні клопотання Державної митної служби України про продовження терміну для усунення недоліків слід відмовити.
Таким чином, станом на момент постановлення цієї ухвали заявник не усунув недоліки касаційної скарги.
Частиною 2 статті 332 КАС України передбачено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Виходячи з положень зазначеної вище норми та пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України суддя повертає касаційну скаргу заявникові, якщо він не усунув недоліки скарги, яка залишена без руху.
Відповідно до частина 7 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Керуючись статтями 132, 133, 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Державної митної служби України про продовження строку для усунення недоліків - відмовити.
Касаційну скаргу Державної митної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Миколаївської митниці ДФС, Державної митної служби України, Чорноморської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.
Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                             А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                                  О.А. Губська

                                                                                                                            В.М. Соколов