ПОСТАНОВА
Іменем України

26 травня 2021 року   
м.Київ
справа №805/590/17-а
адміністративне провадження №К/9901/3898/19
              
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В.,  Радишевської О.Р., 
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу 
за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року, постановлену у складі судді Кочанова П.В. та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2019 року, ухвалену у складі судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Компанієць І.Д.
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області №352 від 16.02.2015 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ начальника сектору державної служби боротьби з економічною злочинністю Ясинуватського міського відділу (з обслуговування міста Ясинувата та Ясинуватського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області підполковника міліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області №58 о/с від 24.02.2015 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ підполковника міліції ОСОБА_1 (М-011711) - начальника сектору державної служби боротьби з економічною злочинністю Ясинуватського міського відділу (з обслуговування міста Ясинувата та Ясинуватського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та зобов`язати внести до нього зміни із визначенням підстави його звільнення п. 64 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та зазначенням даних щодо його строку служби та вислуги років;
- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;
- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області надати йому статус ветерана органів внутрішніх справ, видати відповідне посвідчення та нагрудний знак «Ветеран органів внутрішніх справ».
2. На обґрунтування позову зазначає про неправомірність оскаржуваних наказів, з огляду на порушення відповідачем порядку та процедури проведення службового розслідування і накладення дисциплінарного стягнення на нього, оскільки не порушував трудової дисципліни, а діяв відповідно до отриманих наказів керівництва, нормативних вимог працівника ОВС, наявних обставин та можливостей. Також вказує, щодо необхідності зміни підстави його звільнення, оскільки він мав бути звільненим за віком, і що звільнення його з визначених відповідачем підстав спричинило порушення його конституційних прав та інтересів щодо соціального захисту, а саме: невиплату одноразової грошової допомоги, не надання статусу ветерана органів внутрішніх справ, не видачу посвідчення та нагрудного знаку «Ветеран органів внутрішніх справ».
ІІ. Встановлені судами обставини справи
3. ОСОБА_1 з 14.12.1987 по 16.11.1989 проходив службу в Збройних Силах, а з 03.05.1990 по 24.02.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується дублікатом трудової книжки серії НОМЕР_1 .
4. У липні 2014 року незаконними озброєними формуваннями було захоплено адміністративну будівлю Ясинуватського міського відділу (з обслуговування міста Ясинувата та Ясинуватського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області.
5. У зв`язку з актуальністю подій Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області інформувало про необхідність усьому особовому складу прибути для реєстрації до місця дислокації - м. Маріуполя, до 07 липня 2014 року. У разі неможливості прибуття до визначеного місця дислокації особовому складу необхідно звертатися до найближчих територіальних органів внутрішніх справ прилеглих областей для вирішення питання щодо подальшого проходження служби. Ця інформація була оприлюднена в різних друкованих виданнях та Інтернет ресурсах, зокрема: офіційний сайт МВС України, КорреспонденТ.net, Uapress.info, Dialog.ua, iPress.ua, Газета «День», « Зеркало недели », «Комсомольская правда в Украине».
6. 14 липня 2017 року, виконуючи усний наказ керівництва, працівники Ясинуватського міського відділу ГУ МВС прибули до м. Маріуполя для подальшого проходження служби. Позивача серед цих осіб не було, у подальшому до виконання службових обов`язків він не приступав.
7. Відповідно до листа начальника ВЗГ ГУМВС в Донецькій області Шиман Н.О. 08.07.2014 та 14.07.2014 ГУ МВС на офіційному відомчому сайті оприлюднило повідомлення про зміну місця дислокації апарату ГУМВС, а також нові адреси та телефони міліції.
8. Згідно з Наказом МВС України від 06.08.2014 року №782 про організацію виплат заробітної плати та грошового забезпечення за серпень 2014 року, у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, блокуванням сепаратистами діяльності територіальних органів Державної казначейської служби України, неможливості здійснення ГУМВС України в Донецькій областях розрахунково-касових операцій наказано, зокрема, ГУМВС України в Донецькій області направити до 10 серпня на погодження до ДВБ МВС України поіменні списки працівників підпорядкованих підрозділів, яким належить до нарахування грошове забезпечення та заробітна плата за серпень 2014 року.
9. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.09.2014 №913 про організацію виплат грошового забезпечення та заробітної плати визначено, що, зокрема, начальникам ГУМВС України в Донецькій та Луганській області забезпечити направлення щомісяця до 10 числа кожного місяця на погодження до ДВБ МВС України поіменних списків працівників підпорядкованих підрозділів, яким належать до нарахування грошове забезпечення та заробітна плата за відповідний місяць. Також, ДВБ МВС України спільно з ДКЗ МВС України забезпечити до 15 числа кожного місяця опрацювання, погодження та направлення відповідних поіменних списків працівників до ГУМВС України в Донецькій області.
10. Наказом ГУ МВС від 27.01.2015 №201 призначено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками Донецького, Макіївського, Горлівського МУ та підпорядкованих їм райвідділів, Амвросіївського, Докучаєвського, Єнакіївського, Кіровського, Торезького, Шахтарського, Новоазовського, Сніжнянського, Харцизького, Ясинуваського МВ, Тельманівського, Старобешівського РВ та ЛВ аеропорт Донецьк, що відобразилось у незаконній відсутності на службі.
11. Заступником начальника ВІОС УКЗ ГУМВС України в Донецькій області, старшим інспектором з ОД ВІОС УКЗ ГУМВС України в Донецькій області та інспектором ВІОС УКЗ ГУМВС України в Донецькій області 04.02.2015 складено акт про те, що з метою отримання пояснень щодо причин невиходу на службу працівників міліції у службовому кабінеті №204, розташованому за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 145 з мобільного телефону НОМЕР_2 здійснено дзвінки на мобільні телефони працівників, зокрема, начальника сектору ДСБЕЗ ОСОБА_1 - телефон вимкнений.
12. Того ж дня заступником начальника ВІОС УКЗ ГУМВС України в Донецькій області, старшим інспектором з ОД ВІОС УКЗ ГУМВС України в Донецькій області та інспектором ВІОС УКЗ ГУМВС України в Донецькій області складено акт про незаконну відсутність на службі з 03.02.2015 по 04.02.2015 деяких працівників Донецького, Макіївського, Горлівського МУ та підпорядкованих їм райвідділів, Амвросіївського, Докучаєвського, Єнакіївського, Кіровського, Торезького, Шахтарського, Новоазовського, Сніжнянського, Харцизького, Ясинуваського МВ, Тельманівського, Старобешівського РВ та ЛВ аеропорт Донецьк, у тому числі й начальника сектору ДСБЕЗ ОСОБА_1 .
13. Тими ж службовими особами з тією ж метою 05.02.2015 та 06.02.2015 були складені акти щодо здійснення дзвінків працівникам міліції, зокрема, начальнику сектору ДСБЕЗ ОСОБА_1, зазначено, що в останнього телефон вимкнений, складено акти про незаконну відсутність на службі у наведені дати.
14. За результатами службового розслідування складено висновок від 16.02.2015 за фактом відсутності на службі окремих працівників Донецького, Макіївського, Горлівського МУ та підпорядкованих їм райвідділів, Амвросіївського, Докучаєвського, Єнакіївського, Кіровського, Торезького, Шахтарського, Новоазовського, Сніжнянського, Харцизького, Ясинуваського МВ, Тельманівського, Старобешівського РВ та ЛВ аеропорт Донецьк та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області.
15. У цьому висновку зазначено, що 27.01.2015 до ВІОС УКЗ ГУМВС в області з ВК та ПС ГУМВС в області надійшли відомості про порушення службової дисципліни працівниками Донецького, Макіївського, Горлівського МУ та підпорядкованих їм райвідділів, Амвросіївського, Докучаєвського, Єнакіївського, Кіровського, Торезького, Шахтарського, Новоазовського, Сніжнянського, Харцизького, Ясинуваського МВ, Тельманівського, Старобешівського РВ та ЛВ аеропорт Донецьк, що відобразилось у відсутності на службі та неприбутті до нових місць дислокації за усним наказом керівництва ГУ МВС для подальшого проходження служби.
16. З висновку службового розслідування вбачається, що незважаючи на накази керівництва ГУ МВС про передислокацію особового складу до інших ОВС області, до дати складання висновку деякі працівники, зокрема, начальник сектору ДСБЕЗ ОСОБА_1, не прибули до інших ОВС області для подальшого проходження служби. Будь-які відомості, документи, які б підтверджували законність та поважність причин відсутності позивача на службі, відсутні. Факт відсутності на службі позивача підтверджується відповідними актами. Під час проведення службового розслідування здійснювались телефонні дзвінки позивачу для з`ясування його місцезнаходження. Опитати позивача міліції не виявилось за можливе через його небажання спілкуватися з представниками ГУ МВС.
17. Причинами та умовами порушення службової дисципліни працівниками зазначених ОВС ГУ МВС, зокрема позивачем, стали особиста недисциплінованість, грубі порушення ними вимог ст. 10 Закону України «Про міліцію», ст.ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.п. 1.2, 2.2, 4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, у частині обов`язкового дотримання чинного законодавства України, що виразилося у відмові прибути до м. Маріуполя за усним наказом керівництва ГУ МВС для подальшого проходження служби в ОВС Маріупольського оперативного округа.
Для з`ясування причин безпідставного невиходу на службу працівників, які зазначені в доповідній записці, було опитано в телефонному режимі колишніх начальників СКЗ міськрайвідділів.
З`єднатися з працівниками СКЗ Ясинуватського МВ не вдалося через відсутність мобільного зв`язку.
18. За особисту недисциплінованість, порушення вимог ст. 10 Закону України «Про міліцію», ст.ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.п. 2.2, 4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України запропоновано звільнити з ОВС працівників Ясинуватського МВ, зокрема, начальника СДСБЕЗ Ясинуватського МВ підполковника міліції ОСОБА_1 .
19. Наказом ГУ МВС № 352 від 16.02.2015 року «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ОВС ГУМВС в області та покарання винних» начальника СДСБЕЗ Ясинуватського МВ підполковника міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ.
20. Наказом ГУ МВС № 58 о/с від 24.02.2015 року «По особовому складу» відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) підполковника міліції ОСОБА_1 начальника сектору державної служби боротьби з економічною злочинністю Ясинуватського міського відділу (з обслуговування міста Яснувата та Ясинуватського району) з 24.02.2015. 
21. Не погодившись з притягненням до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення та зазначаючи про необхідність його звільнення у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі ,позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
22. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу №352 від 16.02.2015 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з ОВС ОСОБА_1 та визнання протиправним наказу № 58 о/с від 24.02.2015 в частині звільнення з ОВС ОСОБА_1 та зобов`язання внести зміни із визначенням підставою його звільнення п. 64 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та зазначенням даних щодо його строку служби та вислуги років - було залишено без розгляду.
23. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та зобов`язання надати статус ветерана органів внутрішніх справ, видати відповідне посвідчення та нагрудний знак «Ветеран органів внутрішніх справ» було відмовлено.
24. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду 18.05.2017 року ухвалу і постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі скасовано та повернуто справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
25. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року, залишеною без змін, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
26. Постановою Верховного Суду від 2 жовтня 2018 постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції у зв`язку з тим, що судом апеляційної інстанції справу було розглянуто за відсутності позивача не повідомленого належним чином, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права та підставою для скасування вказаного судового рішення.
27. За результатами нового розгляду постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2019 року, постановленою з окремою думкою судді-доповідача Геращенка І.В., постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року залишено без змін.
28. Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, щодо відсутності підстав для визнання протиправним та скасування наказу №352 від 16.02.2015 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, а також визнання протиправним наказу №58 о/с від 24.02.2015 в частині визначення підстави звільнення ОСОБА_1 з посади. Інші позовні вимоги залишені без задоволення, оскільки вони є похідними від первісних.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги і аргументи сторін
29. Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення судів попередніх інстанцій і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
30. На обґрунтування касаційної скарги позивач зазначає про неправомірність притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, оскільки він повинен був звільнений у серпні 2014 року, у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі. Також вказує на допущення порушення під час проведення службового розслідування та відсутність доказів щодо вчинення ним дій, які є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. 
31. Відповідачем поданий відзив на касаційну скаргу, в якому останній просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.
V. Джерела права й акти їхнього застосування
32. За правилами частини третьої статті 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
33. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
34. Відповідно до вимог частини другої статті 6, частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
35. Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки регулюється Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-XII "Про міліцію", в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення № 114).
36. Відповідно до пункту 64 Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):
а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років;
б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії;
в) через обмежений стан здоров`я - у разі визнання їх придатними до військової служби поза строєм у мирний час (у військовий час обмежено придатними 1-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії при неможливості використання їх на службі у зв`язку з відсутністю відповідних вакантних посад;
г) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі;
д) через службову невідповідність;
є) за порушення дисципліни;
ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків;
з) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації; 
и) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України;
і) у зв`язку з непроходженням випробування в період іспитового строку;
ї) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі;
й) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чи кримінального правопорушення.
37. Згідно з пунктом 7 Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу залежно від присвоєних їм спеціальних звань перебувають на службі в органах внутрішніх справ до такого віку, зокрема особи середнього і старшого начальницького складу, за винятком полковників міліції та полковників внутрішньої служби - 45 років.
38. Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту та означає дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.
39. Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати. Накази можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі. У разі одержання наказу від старшого прямого начальника підлеглий зобов`язаний виконати його та повідомити про це свого безпосереднього начальника.
40. За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.
41. Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Дисциплінарного статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.
42. Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої, зокрема з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
43. З тексту присяги працівника внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року № 382, вбачається, що кожний працівник органів внутрішніх справ України, який склав таку присягу, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України: поклявся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю; присягнув з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, поклявся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.
44. Визначення дисциплінарного проступку міститься в статті 2 Дисциплінарного статуту та означає невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. 
VI.Позиція Верховного суду
45. У цій справі встановлено, що стосовно позивача було проведено службове розслідування, яким встановлені обставини порушення позивачем службової дисципліни, що підтверджені відповідними доказами.
46. Так позивач з 14.12.1987 по 16.11.1989 проходив службу в Збройних Силах, а з 03.05.1990 по 24.02.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ.
47. Після захоплення адміністративної будівлі Ясинуватського міського відділу (з обслуговування міста Ясинувата та Ясинуватського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області незаконними озброєними формуваннями самопроголошеної ДНР, тимчасовим місцем дислокації ГУМВС України у Донецькій області було визначено місто Маріуполь Донецької області.
48. З матеріалів справи вбачається, що 04 липня 2014 року на офіційному веб-сайті МВС України (mvs.gov.ua) було розміщено звернення Міністерства внутрішніх справ України до особового складу органів і підрозділів внутрішніх справ Донеччини та Луганщини, відповідно до якого всі працівники органів та підрозділів внутрішніх справ ГУМВС України у Донецькій області були зобов`язані прибути до міста Маріуполь Донецької області. Зазначений наказ був обумовлений неможливістю подальшого виконання своїх обов`язків працівниками міліції, у тому числі і Ясинуватського міського відділу на тимчасово окупованій території.
49. Крім того, у зв`язку з актуальністю подій стосовно передислокації ГУМВС України в Донецькій області, інформація про це, окрім офіційного сайту МВС України, була опублікована також у різних друкованих виданнях та Інтернет ресурсах, зокрема: КорреспонденТ.net, Uapress.info, Dialog.ua, iPress.ua, Газета "День", Зеркало недели, Комсомольская правда в Украине.
50. Враховуючи факт відсутності на службі в місці тимчасової дислокації деяких працівників органів внутрішніх справ, в тому числі позивача, 27 січня 2015 року наказом ГУМВС України у Донецькій області № 201, було призначено службове розслідування за фактом невиходу на службу окремих співробітників міліції.
51. Підставою звільнення позивача із займаної посади слугував висновок службового розслідування, затверджений 16 лютого 2015 року начальником ГУМВС України в Донецькій області, в якому встановлено грубе порушення позивачем службової дисципліни, яке полягає в ігноруванні вимог наказу МВС України, що зумовлено неприбуттям на службу без поважних причин під час проведення АТО та ігноруванні вимог керівництва щодо належного виконання службових обов`язків.
52. Суд звертає увагу, що позивачем не заперечується факт його перебування увесь цей час за місцем попередньої дислокації органу та не вчинення ним ніяких активних дій для отримання додаткових вказівок. Також позивач стверджує, що у нього не було зв`язку з керівництвом та об`єктивної можливості виїхати, до вересня 2016 року, на територію, яка залишалась підконтрольною владі Україні.
53. Верховний Суд погоджується з висновками суду першої інстанції, підтриманими судом апеляційної інстанції, що встановлені службовим розслідуванням факти порушення позивачем дисципліни, а саме: відсутності на службі та неприбуття до нових місць дислокації за усним наказом керівництва ГУМВСУ в Донецькій області для подальшого проходження служби, тобто самоусунення від виконання своїх безпосередніх функціональних обов`язків є достатньою підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. 
54. Слід зауважити, що оскільки служба в правоохоронному органі за своєю суттю пов`язана з наявністю підвищеного ризику для життя та здоров`я, враховуючи неординарність і неунормованість ситуації, що склалася в зоні проведення АТО, та співставляючи її із завданнями міліції щодо охорони громадського порядку, Суд вважає обґрунтованим висновок відповідача, що неприбуття позивача на службу з липня 2014 та відсутність жодних відомостей, документів, які б підтверджували законність та поважність причин його відсутності на службі є проявом особистої недисциплінованості і порушенням вимог ст. 10 Закону України «Про міліцію», ст.ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.п. 1.2, 2.2, 4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України.
55. Підтвердженням вказаних обставин також є факт невжиття позивачем, протягом більш як двох років, жодних заходів, направлених на з`ясування інформації щодо проходження ним служби чи підстав її завершення та отримання відповідних виплат та статусу, щодо яких, зокрема також заявлені позовні вимоги.
56. При цьому доводи позивача щодо його перебування з моменту захоплення незаконними озброєними формуваннями адміністративної будівлі Ясинуватського міського відділу (з обслуговування міста Ясинувата та Ясинуватського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області за місцем постійної дислокації органу та, що у нього не було зв`язку з керівництвом і об`єктивної можливості виїхати, до вересня 2016 року, на територію, яка залишалась підконтрольною владі Україні обґрунтовано спростовані дослідженими судами попередніх інстанцій доказами, яким надано належну оцінку, а саме копією відпускного свідоцтва від 14.07.2014 року №31, згідно з яким позивачу дозволена чергова відпустка за 2014 рік з 22.07.2014 року по 07.09.2014 року з перебуванням в м. Київ, листком звільнення від службових обов`язків через тимчасову непрацездатність №Дл 9528, виданим 10.07.2014 року, відповідно до якого позивач був звільнений від службових обов`язків з 10.07.2014 року по 19.07.2014 року, стати до роботи мав 20.07.2014 року та наданим Головним центром обробки спеціальної інформації ДПС України, витяг з інформацією щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_1 в період з 01.06.2014 року по 23 січня 2017 року.
57. Щодо допущених МВС України порушень порядку проведення службового розслідування відносно позивача, Верховний Суд зазначає, що останні прямо пов`язані з встановленими службовим розслідуванням обставинами щодо відсутності позивача на службі та його неприбуття до нових місць дислокації, що відповідно позбавило відповідача можливості дотримання прав позивача при проведенні службового розслідування, з огляду на його відсутність.
Крім того, Суд зазначає про несумісність вчинення позивачем протиправного діяння з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Вчинення такого діяння суперечить змісту Присяги працівників внутрішніх справ, оскільки підриває довіру громадян як до працівників міліції, так і до органів внутрішніх справ в цілому, принижує їх авторитет.
58. Факт досягнення позивачем граничного віку перебування на службі не позбавляє його обов`язку перебування на службі до прийняття відповідного наказу.
59. При цьому, як встановлено, позивач жодних дій направлених на прибуття на службу чи з`ясування можливості її проходження не вчинив, а доводи що у нього не було зв`язку з керівництвом і об`єктивної можливості виїхати спростовані матеріалами справи.
60. Крім того, за інформацією наданою відповідачем на запит суду, особові справи працівників ГУМВС України в Донецькій області, залишились на непідконтрольній українській владі території.
61. Таким чином, з огляду на викладені обставини, Суд уважає, що встановлення відповідачем осіб, які досягли граничного віку перебування на службі та застосування встановлених законодавством наслідків досягнення такими особами граничного віку перебування на службі, було обґрунтовано неможливим.
62. В свою чергу позивачем, жодних доказів про вчинення дій щодо повідомлення відповідача про досягнення ним граничного віку перебування на службі та небажання її продовження, позивачем не надано.
63. За таких обставин, Верховний Суд вважає, що висновки службового розслідування відповідають фактичним обставинам справи, а дії позивача не відповідають вимогам статті 10 Закону України "Про міліцію", в якій визначені основні обов`язки міліції.
64. Також Суд вважає за необхідне зазначити, що встановлені у справі обставини, свідчать про врахування відповідачем при вирішенні питання про звільнення складності оперативної обстановки в зоні проведення АТО та можливі труднощі прибуття на нове місце служби.
65. З огляду на встановлені обставини, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог. 
66. На підставі пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
67. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
68. За огляду на наведене, Суд, на підставі встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи та наявних у ній доказів, дійшов висновку, що оскаржувані судові рішення відповідають вимогам процесуального закону, є законними та обґрунтованими, а тому підстави для їх скасування чи зміни відсутні.
69. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються. 
70. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2019 року залишити без змін.
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.
Судді:                                                                                           С.А. Уханенко
                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська