Номер провадження: 33/813/571/21
Номер справи місцевого суду: 521/20432/20 
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н.Л. 
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Судді Цюри Т.В.,
За участю секретаря судового засідання: Воронової Є.Р.,
розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитсужби на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2021 року про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ФОП « ОСОБА_1 », проживає за адресою:   АДРЕСА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України

В С Т А Н О В И В:

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2021 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.
Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0934/5000/20 від 15.09.2020 року - повернуто власнику або уповноваженій ним особі, в установленому законом порядку.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду, Одеська митниця Держмитсужби подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2021 року – скасувати та прийняти нову постанову, якою гр. ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 % вартості товарів – безпосередніх предметів правопорушення, що становить 13 419,00 грн., з конфіскацією цих товарів. 
В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 20.04.2021 року з`явився ОСОБА_1 , представник апелянта - Одеської митниці Держмитсужби до суду не зявився, хоча був повідомлений належним чином. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення  ОСОБА_1 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши клопотання про поновлення строку та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.
Так, статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.
З матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови суду, представник Одеської митниці Держмитсужби отримав лише 11.03.2021 року, тобто після спливу строку на його апеляційне оскарження. 
За таких обставин та враховуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню. 
Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Так, порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.
Згідно зі ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.
Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції в ході розгляду справи дійшов висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 472 МК України. 
З вищевказаними висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційний інстанції за таких підстав.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.07.2020 року до Одеської митниці Держмитслужби подано декларантом «ФОП - ОСОБА_1 » ОСОБА_1 митну декларацію типу «ЕК10АА», яку було прийнято до оформлення за №UА500110/2020/008502 на товар: «пиломатеріали хвойних порід з сосни звичайної виду Pinus silvetrus L. Пиломатеріали обрізні, розміром: 35x85x2900 мм - 22,362 мЗ, 35х85х3900 мм - 19,214 м3, разом: 41,576 мЗ», код УКТЗЕД 4407119000, вартістю 6 652,16 доларів США (згідно курсу НБУ 184 795,67 грн.)
Відповідно до вказаної МД відправником вантажу є ТОВ "Август-БудПроект" (01054, Україна, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 32, ЄДРПОУ 35790085), отримувачем - фірма «Suifenhe Guolin Wood Industry Park Investment CO., LTD (Китай). Декларантом є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).
Разом із зазначеною МД подані наступні документи: контракт №СN-32 від 11.06.2020, додаткова угода №1 до контракту № СN -32 від 11.06.2020, інвойс № 9 від 23.07.2020 року, сертифікати про походження лісоматеріалів заготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серія КВ № 674269 від 15.07.2020, серія КВ № 674641 від 22.07.2020, серія КВ № 67643 від 22.07.2020, серія КВ № 674657 від 22.07.2020 та інші документи.
Вказаний вантаж прибув до зони діяльності ВМО № 4 м/п «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби в контейнері DFSU7128996.
04.09.2020 року на підставі вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 №467, в порядку передбаченому Наказом Мінфіну України від 12.12.2012 №1316 «Про затвердження порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення» посадовими особами Одеської митниці Держмитслужби було проведено огляд товарів, в ході якого встановлено, що в контейнері DFSU7128996 знаходяться пиломатеріал розміром більше ніж заявлено у митній декларації, а саме 38x89x2951 та 38x89x3951 мм. Загальною кількістю за результатами митного огляду – 46,546 мЗ, тобто на 4,990 мЗ більше ніж заявлено в МД.
Таким чином, вантаж не відповідає заявленому у МД UА500110/2020/008502 та товаросупровідних документах а саме – загальний об`єм вантажу перевищує заявлений на 4,990 м3, які відсутні в опису 31 графи МД та товаросупровідних документах.
Тобто, загальний об`єм товару та опис частини товару не відповідає заявленому у МД №UА500110/2020/008502 та товаросупровідним документам (інвойс № 9 від 23.07.2020 року, сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серія КВ № 674269 від 15.07.2020, серія КВ № 674641 від 22.07.2020, серія КВ № 67643 від 22.07.2020, серія КВ № 674657 від 22.07.2020).
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при складанні протоколу, митним органом не були враховані наступні обставини.
Положеннями ст. 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У відповідності до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення при цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно чинного законодавства, представляють собою будь які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.
Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. Тобто, відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.
Отже, основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто, незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.
Статтею 257 МК України, визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року №8, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
На думку митного органу, порушення особи полягало в порушенні процедури декларування та недекларуванні за встановлено формою, передбаченою ст. 257 МК України, точних відомостей про кількість товару. 
Однак, при складанні протоколу, митним органом не були враховані наступні обставини.
Так, митним органом не зазначено, що кількість палеток відповідає кількості заявлених пакувальних місць в пакувальних листах (кількість штук пиломатеріалів дорівнює заявленій кількості штук в пакувальних листах). Відхилення розмірів пиломатеріалів відповідає допустимим відхиленнями на усушку (+3мм/-1 мм) та на неточність пиляння (+-2 мм - ширина, +50-25 довжина).
Матеріалами справи також встановлено, що ОСОБА_1 були подані пояснення до Одеської митниці Держмитслужби та до Відділу провадження у справах про порушення митних правил Одеської митниці Держмитслужби щодо відповідності допустимих відхилів (вх. № 215/39/13 від 13.09.2020 року).
Митним органом не було враховано специфіку та технічні особливості обладнання, на якому виготовляються пиломатеріали, оскільки при їх нарізанні допускається похибка по товщині/ширині та довжині дошки.
Відповідно до пункту 4 ДСТУ ISO 738:2018 фактична товщина всіх видів хвойних пиломатеріалів та ширина обрізного пиломатеріалу з паралельними крайками в будь-якому поперечному перетині кожної ділянки пиломатеріалу може відхилятися через неточність пиляння від номінальних розмірів, скоригованих на усихання не більше ніж:
- для товщини та ширини в діапазоні від 30 мм до 105 мм включно: +- 2мм;
- для товщини та ширини понад 105 мм: +- 3 мм.
Всі заявлені до експорту дошки мають ширину понад 80 мм, отже до них застосовується похибка через неточність пиляння +-2мм.
З матеріалів вбачається, що пиломатеріали експортуються до портів Китаю на умовах СІР. Пиломатеріали (дошка обрізна із сосни) транспортується в контейнерах на судні через тропічні країни, середня температура становить 35-37 градусів по Цельсію, в контейнерах є спеціальні вентиляційні отвори, за час перевезення товар втрачає вологу та відповідно зменшуються розміри, що позначається на об`ємах (куб.метрах). Витрати по усушці товару покладаються на Продавця. Покупець приймає товар вже в порту призначення за розмірами, якими він доставлений з урахуванням усушки. У випадку невідповідності розмірів Покупець може відмовитись від оплати товару.
Умови оплати акредитив (банк покупця здійснює платіж продавцю проти подання ним обумовлених документів та додаткових умов). В даному випадку, банк Покупця не здійснює оплату доки Покупець не надасть підтвердження відповідності товару за якістю та розмірами. В зв`язку з чим, сторони відразу передбачають в умовах контрактів вимоги щодо номінальних та фактичних розмірів товарів. Внаслідок чого продавець виготовляє (або закуповує) пиломатеріали із більшими розмірами за фактичні на урахування усушки та пиляння.
Такі різниці обумовлені як умовами контрактів, так і вимогами ДСТУ (ГОСТ) щодо виготовлення пиломатеріалів.
Таким чином, розмір кожної дошка не може бути ідентичним розміру іншої (враховуючи, що це не готовий виріб) та має допустимі та граничні відхилення, встановлені державними стандартами із врахуванням похибки при пилянні пилорамою чи станком та природнім усиханням.
Згідно з ДСТУ ISO 738:2018 (ISO 738:2015, IDT) допустимі відхилення на усушку становлять для товщини і ширини < 100 мм: +3 мм/- 1 мм.
Судом також встановлено, що враховуючи виникнення проблеми з митним органом при вимірюванні товару на митних постах «Одеса» та «Чорноморськ» (аналогічні ситуації), ТОВ «Август-Буд Проект» звернулись до судового експерта з питаннями:
1. «Яких розмірів та з якими похибками (на пиляння та усушку) мають виготовлятись пиломатеріали за контрактами CNC-3 від 11.06.2020 року CN-32 від 11.06.2020 року, щоб відповідали заліковим розмірам 35x85x2900, 35х85х3900 та фактичним розмірам 37x87x2950, 37х85х3950 згідно ДСТУ ISO 738:2018, ДСТУ EN 1313-1:2018 та іншим державним стандартам?»
2. «Які допустимі відхилення на усушку обрізних пиломатеріалів та які похибки надаються на усушку па пиломатеріали за контрактами CNC-3 від 11.06.2020 року CN-32 від 11.06.2020 року?
Так, зокрема, судовий експерт ОСОБА_2 в експертному дослідженні № 5-07/20 від 31.07.2020р. надав наступні висновки на поставлені питання: «Згідно діючих стандартів ДСТУ ISO 738:2018, ДСТУ EN 1313-1:2018 та інших державних стандартах, зазначених у висновку, допустимі відхилення для номінального (залікового) розміру 35x85x2900 на усушку по товщині/ширині складають: <100 мм: + 3 мм /- 1 мм, на неточність пиляння: по товщині та ширині складає +-2 мм, по довжині: + 50 і -25;
Тобто пиломатеріали обрізні соснові мають виготовлятись за Контрактами CNC-3 від 11.06.2020 року CN-32 від 11.06.2020 року за розмірами: 32/40х82/90х2875/2950 мм..
Судом також встановлено, що одночасна аналогічна ситуація із затриманням пиломатеріалів за контрактом CN-32 від 11.06.2020 року, в контейнерах TCNU4420244, BEAU5125939, TLLU5367762, МД UA500040/2020/208503.
Огляд товарів відбувся 01-02.10.2020 року. До митного огляду було залучено судового експерта Бугрову Н.К. (свідоцтво МЮ №1796 від 27.05.2016), який здійснював фізичний огляд вивантаженого товару, зняття обмірів із представниками експортера. В ході експертного дослідження було встановлено, що «фактичний об`єм досліджуваної партії пиломатеріалів не перевищує максимально допустимий об`єм цієї партії за допустимими відхилами згідно наведених ДСТУ». 
Отже, судовим експертом встановлено, що всі пиломатеріали (розміри та обсяги), що знаходились в контейнерах TCNU4420244, BEAU5125939, TLLU5367762, МД UA500040/2020/208503, відповідають умовам контракту та всім вимогам чинного законодавства України. 14.10.2020 року товар в контейнерах TCNU4420244, BEAU5125939, TLLU5367762, МД UA500040/2020/208503 був задекларований та експортований.
Крім цього, судом також зауважено, що підставою для складання протоколів про порушення митних правил, були акти огляду товару, в яких встановлено невідповідність кількості товару. На дані акти огляду працівники митниці посилаються як на основний доказ вини особи.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що надані митним органом докази, є неналежними та недопустимими, оскільки вони не були повністю та всебічно дослідженні та були зроблені на припущеннях, оскільки заявлені до митного оформлення товари за МД UA500110/2020/008502 відповідають заліковим та фактичним розмірам в межах допустимих відхилень.
Твердження митного органу про те, що фактично пиломатеріалів на 4,99 М3 більше, ніж заявлено в митній декларації, не відповідає дійсності, оскільки кількість в кубічних метрах митним органом визначалась без врахування допустимих відхилень по розмірах, а тому порушення митних правил відсутнє. 
Статтею 495 МК України та статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім цього, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що посилання митного органу ґрунтуються лише на припущеннях, без підтвердження належними доказами, а тому вина особи у скоєні адміністративного правопорушення не доведена, що є підставою для закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками районного суду, який з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. 
Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка.
Твердження у апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 під час подачі митних декларацій на порушення вимог ст. 3 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» не надано сертифікатів про походження лісоматеріалів є безпідставними, оскільки у протоколі про порушення митних правил про наявність такого порушення не зазначено.
Крім того, зазначене твердження апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи сертифікатів походження лісоматеріалів є надуманим, оскільки в матеріалах справ про порушення митних правил наявні зазначені сертифікати (а.с. 14).
За таких обставин суд першої інстанції, керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст.62 Конституції України дійшов правильного висновку про те, що митним органом не було надано належних, допустимих та достовірних доказів, які б у своїй сукупності підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи дійшов вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а тому визнає апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 472 МК України, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В:

Поновити Одеській митниці Держмитсужби строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2021 року.
Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитсужби – залишити без задоволення. 
Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2021 року про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ФОП « ОСОБА_1 », проживає за адресою:   АДРЕСА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя
Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра