Справа № 428/1142/21 
Провадження № 33/810/104/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк                                                         04 червня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 квітня 2021 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 06 лютого 2021 року о 04 годині 43 хвилини в с.Метьолкіне м.Сєвєродонецька, по вул. Пушкіна, 13, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «Drager Alcotest» або у найближчому медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що мав намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Проте у зв`язку з тим, що такий огляд повинен був проводитися за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, він відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою цього пристрою. З посиланням на вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – Інструкція) вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений незаконно. Окрім того, на підтвердження обставин відмови від проходження огляду свідки мають бути допитані у судовому засіданні. Стверджує, що він діяв в рамках Закону, з урахуванням відповіді з.о. директора Державного підприємства «Український медичний центр сертифікації» від 18 листопада 2020р. №1365, використання в закладах Міністерства охорони здоров`я України аналогічних газоаналізаторів неможливо, тому наполягав на відборі саме крові. Переконаний, що він не відмовляючись від медичного огляду. Крім того, посилається на розбіжності у документування відмови, оскільки у протоколі про адміністративне порушення зазначено час 05.53 годині, а в самих поясненнях свідків - 05:45 годині. Вказує на відсутність у матеріалах справи доказів керування ним вказаним автомобілем, одночасно визнавши, що патрульні поліцейські зупинили транспортний засіб під його керуванням.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 306056 від 06 лютого 2021 року водій ОСОБА_1 в цей день о 04 годині 43 хвилини в с.Метьолкіне м.Сєвєродонецька, по вул. Пушкіна, 13, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «Drager Alcotest» або у найближчому медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків.
Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені в протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.
Письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких, 06 лютого 2021 року о 5.45 годині в їх присутності водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Розбіжність у зафіксованому часі відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 06 лютого 2021 року, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення 5.53 годині та в письмових поясненнях вказаних свідків – 5.43 годині є незначною, не має істотного значення. Окрім того, це може свідчити, що після зафіксованої відмови від проходження вказаного огляду о 5.43 годині, протокол про адміністративне правопорушення був складений о 5.53 годині.
При розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 та його захисник не заявляли клопотання про виклик та допит свідків безпосередньо в суді, тому апеляційним судом не встановлено неповноти судового розгляду. Разом з тим під час судового розгляду в суді першої інстанції не залишилось недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення
Правовий аналіз ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР України дає підстави стверджувати про можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, лише утому випадку, коли така відмова висловлена цієї особою, або дії, бездіяльність (невиконання законних розпоряджень працівників поліції чи вимог інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу тощо) особи фактично спрямовані на відмову від проходження такого огляду. 
В обох випадках відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною, очевидною.
Повертаючись до обставин цієї справи, слід зауважити, що ОСОБА_1  був доставлений до закладу охорони здоров`я з метою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Утім такий огляд водій не пройшов, вказавши, що не довіряє результатам огляду проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, що йому пропонувалось в закладі охорони здоров`я. Водночас наполягав на проведенні лабораторних досліджень, у зв`язку з чим у нього необхідно було відібрати зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження.
Всупереч позиції апелянта, з огляду на викладене, працівниками патрульної поліції, а також суддею при розгляді справи в суді, зазначені дії ОСОБА_1 були оцінені, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вказана поведінка ОСОБА_1 в медичному закладі, зокрема невиконання законних розпоряджень працівників поліції стосовно проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, свідчить про те, що він відмовився від його проходження.
При цьому апеляційний суд зауважує, що згідно з приписами Інструкції проведення дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю не є неодмінними, адже такі дії обов`язкові тільки у разі дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а також, якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами. 
Проте таких обставин в цій справі не встановлено.
Водночас при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі дозволено використання вимірювальної техніки та обладнання, серед інших, - технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, що зазначено у додатку до Інструкції (акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не оспорював, що патрульні поліцейські зупинили транспортний засіб «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням, отже посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи доказів керування ним вказаним автомобілем є безпідставним.

Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП. 

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 квітня 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 В.Ф. Люклянчук