ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 816/1093/17
адміністративне провадження № К/9901/23421/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.
розглянув як суд касаційної інстанції в порядку письмового провадження адміністративну справу №816/1093/17
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Полтавській області, 2 Державного пожежно-рятувального загону (м.  Кременчук) Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Полтавській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року, постановлену у складі: головуючого судді Старосуда М.І., судді Лях О.П., Яковенка М.М.,
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1.  ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Полтавській області (ГУ ДСНС України в Полтавській області, відповідач-1), 2 Державного пожежно-рятувального загону (м.  Кременчук) Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Полтавській області (далі - 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Полтавській області, відповідач-2) з вимогами:
1.1.  визнати протиправним і скасувати наказ ГУ ДСНС України у Полтавській області №129 від 07 червня 2017 року про накладення на підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини (м.  Кременчук) 2 Державного пожежно-рятувального загону (м.  Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту;
1.2  визнати протиправним і скасувати наказ ГУ ДСНС України у Полтавській області №89 від 08 червня 2017 року, яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини (м.  Кременчук) 2 Державного пожежно-рятувального загону (м.  Кременчук) ГУ ДСНС України в Полтавській області та зараховано у розпорядження начальника 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області з 09 червня 2017 року на строк 2 місяці;
1.3.  визнати протиправним і скасувати наказ ГУ ДСНС України у Полтавській області №121 від 25 липня 2017 року, яким ОСОБА_1 , перебуваючи у розпорядженні начальника 2 Державного пожежно-рятувального загону (м.  Кременчук) ГУ ДСНС України в Полтавській області, звільнено зі служби за підпунктом 6 пункту 176 Положення (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) з 25  липня 2017 року;
1.4.  поновити ОСОБА_1 на посаді начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини (м.  Кременчук) 2 Державного пожежно-рятувального загону (м.  Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області з 09 червня 2017 року;
1.5.  стягнути з ГУ ДСНС України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09 червня 2017 року по час поновлення на роботі.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його було звільнено зі служби в ДСНС у зв`язку з систематичним невиконанням вимог контракту.
3. Позивач доводить, що один з наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, на який відповідачі посилаються, обґрунтовуючи свої висновки про систематичність невиконання ним службових обов`язків, утратив чинність у зв`язку з оголошенням подяки. Таким чином, позивач уважає, що в спірних правовідносинах не було передбачених законом умов для його звільнення зі служби з указаних підстав.
4. Позивач також уважає, що відповідачі порушили порядок звільнення його зі служби, адже після накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за систематичне невиконання вимог контракту його, замість звільнення, було переведено на іншу посаду, а лише потім звільнено зі служби, що не відповідає змісту вказаного виду дисциплінарного стягнення.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
5.  ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту в органах ДСНС відповідно до контракту № 64/16 від 31 травня 2016 року, укладеного між ДСНС в особі начальника ГУ ДСНС України у Полтавській області та ОСОБА_1 , строком на 5 років.
6. Наказом ГУ ДНСН України в Полтавській області від 07 червня 2017 року №129 за систематичні порушення службової дисципліни і систематичне невиконання умов контракту, порушення вимог законодавства, наказів МВС, МНС, ДСНС України, що призвело до їхнього порушення у службовій діяльності підрозділу, прийняття незаконних рішень, приниження їхньої честі, гідності, зневажливе ставлення до особового складу 16 ДПРЧ і неповагу до старших начальників, порушення порядку організації караульної служби та відкриту демонстрацію політичних поглядів під час виконання службових обов`язків, приховування фактів порушення службової дисципліни і заподіяння моральної шкоди державі підлеглим особовим складом, зниження ефективності управлінської діяльності в 16 ДПРЧ і втрати авторитету керівника, загострення стосунків у колективі на підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини 2 Державного пожежно-рятувального загону (м.  Кременчук) Головного управління ДСНС України у Полтавській області накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту.
7. Наказом ГУ ДСНС України у Полтавській області від 08 червня 2017 року №89 у зв`язку із закінченням службового розслідування та прийняттям, за його результатами, рішення про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту звільнено із займаної посади і зараховано в розпорядження начальника 2 ДПРЗ (м.  Кременчук), із визначенням ним кола службових обов`язків підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини 2 ДПРЗ (м.  Кременчук) з 09 червня 2017 року терміном до двох місяців.
8. Наказом ГУ ДСНС України у Полтавській області від 25 липня 2017 року №  121 підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника 2 ДПРЗ (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області, звільнено зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) (з виключенням з кадрів ДСНС) за підпунктом 6 пункту 176 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу.
9. Не погоджуючись з наказами про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби, позивач звернувся до суду.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
10. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
11. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що матеріалами службового розслідування підтверджується систематичне порушення ним вимог службової дисципліни. 
12. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17  жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено:
12.1.  визнано протиправним і скасовано наказ ГУ ДСНС України у Полтавській області №129 від 07 червня 2017 року;
12.2. визнано протиправним і скасовано наказ ГУ ДСНС України у Полтавській області №89 від 08 червня 2017 року;
12.3. визнано протиправним і скасовано наказ ГУ ДСНС України у Полтавській області №121 від 25 липня 2017 року;
12.4. поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини (м.  Кременчук) 2 Державного пожежно-рятувального загону (м.  Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області з 09 червня 2017 року;
12.5. стягнуто з ГУ ДСНС України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09  червня 2017 року по 24 січня 2018 року в розмірі 48  802,14 грн.
13. Приймаючи протилежне рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що наявним у матеріалах справи доказами спростовуються висновки службового розслідування про систематичне порушення позивачем службової дисципліни.
14. Як зазначив суд апеляційної інстанції, контракт №64/16 укладений з ОСОБА_1 31 травня 2016 року, тоді як дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження згідно з наказом №  46, на яке посилається відповідач, доводячи систематичність порушення позивачем службової дисципліни, було накладено на позивача 14 березня 2016 року, тобто до укладення контракту, невиконання якого ставиться в провину позивачеві.
15. Суд апеляційної інстанції також уважав, що висновок службового розслідування не містить посилань на конкретні порушення службової дисципліни, які були підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку зі систематичним невиконанням вимог контракту.
16. Задовольняючи вимоги позивача про стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд апеляційної інстанції виходив із наданого позивачем розрахунку, відповідно до якого його розмір складає 48  802,14 грн і уважав, що між сторонами відсутній спір щодо його розміру.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції
17. У касаційній скарзі відповідач-1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати його рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
18. 11 березня 2019 року до Суду від відповідача-1 надійшла заява про часткову відмову від касаційної скарги, в якій відповідач-1 відмовився підтримувати вимоги касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24  січня 2018 року у частині визнання протиправними та скасування наказів ГУ ДСНС України у Полтавській області № 129 від 07 червня 2017 року, № 89 від 08 червня 2017 року № 121 від 25 липня 2017 року, поновлення на службі та просив переглядати рішення суду апеляційної інстанції лише в частині, що стосується стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
19. 09 червня 2021 року до Суду від відповідача-1 надійшла заява, у якій він підтримав вимоги касаційної скарги з урахування заяви про часткову відмову від неї та просив розгляд справи здійснювати без його участі.
20. Ураховуючи принцип диспозитивності в адміністративному судочинстві, відповідно до якого учасники справи розпоряджається своїми процесуальними правами на свій розсуд, Суд дійшов висновку про можливість прийняття відмови скаржника від частини аргументів касаційної скарги.
21. Таким чином, постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року підлягає перегляду в частині, що стосується стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
22. На обґрунтування вимог касаційної скарги у цій частині відповідач-1 зазначив, що рішення суду апеляційної інстанції не містить посилання на норми матеріального права, яким суд апеляційної інстанції керувався, стягуючи відповідні суми. Відповідач також зауважує, що суд апеляційної інстанції у рішенні не навів математичних розрахунків суми, що підлягає стягненню.
23. Відповідач-1 доводить, що суд апеляційної інстанції під час обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 09 червня 2017  року по 24 січня 2018 року не врахував, що в період з 09 червня 2017 року по 25 липня 2017 року позивач був зарахований у розпорядження начальника 2 Пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Полтавській області, продовжував проходити службу та отримав за цей період грошове забезпечення у розмірі 7  326,05 грн, на суму якого підлягала зменшенню сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
24. Як зазначає відповідач-1, суд апеляційної інстанції на вказану обставину уваги не звернув, унаслідок чого стягнув суттєво більшу суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. 
25. Позивач у відзиві на касаційну скаргу зазначив, що судом апеляційної інстанції повно та всебічно встановлено обставини, що мають значення для розгляду справи, і правильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим підстав для скасування його рішення немає.
26. За наслідками автоматизованого розподілу касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Бевзенка В.М., суддів Шарапи  В.М., Данилевич Н.А.
27. Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
28. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 07 травня 2020 року, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача в цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
29. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2020 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Шишову О.О., суддям Дашутіну І.В., Яковенку М.М.
30. Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2020 року задоволено заяву судді Яковенка М.М. про самовідвід.
31. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2020 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Шишову О.О., суддям Дашутіну І.В., Мартинюк Н.М.
32. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 22 вересня 2020 року, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача в цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
33. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 вересня 2020 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Уханенку С.А.
34. Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2021 року справу було призначено до розгляду в судовому засіданні.
35. У судове засідання, призначене на 23 червня 2021 року, учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
36. Керуючись пунктом 2 частини першої статті 345 КАС України Суд, вирішив розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.
V. Джерела права й акти їхнього застосування
37. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
38. 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі щодо меж касаційного перегляду, унесені зміни.
39. Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 15 січня 2020 року №460-IX передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
40. З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом України від 15 січня 2020 року №  460-IX.
41. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року №593 затверджено Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу (далі - Положення №593).
42. Відповідно до пункту 78 Положення №593 у разі незаконного звільнення особи рядового і начальницького складу або переведення на іншу посаду такі особи підлягають поновленню на посаді, яку займали раніше, або призначенню на іншу рівнозначну посаду.
43. Пунктом 184 Положення №593 передбачено, що особи рядового і начальницького складу, стосовно яких прийнято рішення про дострокове розірвання контракту, мають право оскаржити таке рішення у порядку, встановленому законодавством.
44. У разі визнання рішення про дострокове розірвання контракту незаконним особи рядового і начальницького складу поновлюються на посадах, які займали раніше, або на рівнозначних посадах з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків.
45. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 року №623, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2018 року за № 936/32388, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Інструкція №623).
46. Згідно з пунктом 2 Інструкції №623 грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.
47. Пунктом 3 Інструкції №623 передбачено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
48. Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №  100).
49. Згідно з пунктом 1 Порядку №100 цей порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: надання працівникам щорічної відпустки, вимушеного прогулу, інших випадках, коли  згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.
50. Абзацом третім пункту 2 Порядку №100 передбачено, що середньомісячна  заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні  місяці  роботи, що передують події, з якою пов`язана  відповідна  виплата.  Працівникам, які пропрацювали на підприємстві,  в  установі,  організації  менше  двох  календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично  відпрацьований  час.
51. Абзацом першим пункту 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
52. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
VI. Позиція Верховного Суду
53. Виходячи з пунктів 2, 8 Порядку №100 та особливостей нарахування грошового забезпечення посадовим особам ДСНС, середній заробіток за час вимушеного невиконання службових обов`язків визначається шляхом множення середньоденного грошового забезпечення на кількість календарних днів, що минули, починаючи з наступного дня після звільнення, по день ухвалення судом рішення про поновлення на службі.
54. Водночас середньоденним грошовим забезпеченням для цілей визначення середнього грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків є частка розміру грошового забезпечення, нарахованого за останні два місяці перед звільненням, і кількості календарних днів, за які нараховувалося грошове забезпечення.
55. Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.
56. Таким чином, для обчислення середнього грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків судам необхідно визначити період вимушеного невиконання службових обов`язків і встановити середньоденне грошове забезпечення позивача, для чого необхідно встановити розмір нарахованого позивачеві грошового забезпечення за останні два місяця перед звільненнями та кількість календарних днів у такому періоді, за які нараховувалося грошове забезпечення.
57. Суди зобов`язані викласти у своєму рішенні як спосіб, у який вони обчислили середньоденне грошове забезпечення та середнє грошове забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків, так і вихідні дані, необхідні для таких розрахунків.
58. Стягуючи з відповідача на користь позивача середнє грошове забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків суд апеляційної інстанції виходив із розрахунків, що були проведені позивачем у його заяві від 24 січня 2018 року, відповідно до яких на користь позивача підлягало стягненню 48  802,14 грн, і в довідці 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Полтавській області від 15 січня 2018 року №42-12/47, відповідно до яких на користь позивача підлягало стягненню 59  435,99 грн.
59. Посилаючись на те, що сума, обчислена позивачем, є меншою за суму грошового забезпечення, обчисленого відповідачем-2, суд апеляційної інстанції уважав за можливе стягнути суму, яку вимагав позивач.
60. Водночас правильності обчислення позивачем та 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Полтавській області середньоденного грошового не перевіряв і своїх розрахунків суми, яка підлягає стягненню, не навів.
61. Суд апеляційної інстанції також не надав оцінки доводам відповідача-1 щодо необхідності зменшення суми грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків на суму грошового забезпечення у розмірі 7  326,05 грн, яку позивачеві було нараховано та виплачено в період з 09 червня 2017 року по 25 липня 2017 року, коли він був зарахований в розпорядження начальника 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Полтавській області, зазначивши, що спір між сторонами щодо розміру середнього грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків відсутній.
62. Проте з пояснень 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Полтавській області випливає, що відповідач-2 заперечував щодо необхідності обчислення періоду вимушеного невиконання службових обов`язків з 09 червня 2017 року, а розрахунок середнього грошового забезпечення з вказаної дати провів на вимогу суду апеляційної інстанції.
63. Ураховуючи, що під час розрахунку середнього грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків судом апеляційної інстанції не досліджено істотних для правильного вирішення цієї справи обставини, а Суд у межах своєї компетенції не може цього виправити, рішення суду апеляційної інстанції у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного невиконання службових обов`язків підлягає скасуванню з направлення справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.
64. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 359 КАС України (у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
65. Частиною другою статті 352 КАС України (у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд, зокрема, не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
66. З огляду на викладене Суд погоджується з доводами касаційної скарги та уважає, що судове рішення судом апеляційної інстанції в частині стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків прийняте з порушенням норм процесуального права, унаслідок яких суд апеляційної інстанції не дослідив докази та не встановив обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
67. Суду апеляційної інстанції під час нового розгляду справи необхідно взяти до уваги викладене в мотивувальній частині цієї постанови, установити наведені в ній обставини, що входять до предмета доказування у цій справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.
VII. Судові витрати
68. Оскільки Суд не змінив та не ухвалив нового рішення, судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, розподілу не підлягають.
69. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
70. Касаційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Полтавській області задовольнити.
71. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018  року у частині стягнення з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Полтавській області на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09 червня 2017 року по 24 січня 2018 року в розмірі 48  802,14 грн скасувати.
72. Адміністративну справу №816/1093/17 у вказаній частині направити на новий розгляд до Другого апеляційного адміністративного суду.
73. В іншій частині постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року залишити без змін.
74. Судові витрати не розподіляються.
75. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська

Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур

                                                                                                    С.А. Уханенко