ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/9587/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в   Запорізькій області 
          на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року (суддя Сацький Р.В., повний текст складено 22.02.2021) у справі №280/9587/20 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в   Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                          в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці позивача з 19.02.2020 згідно довідки №08-02/1010 від 10.06.2020 виданої ТУ ДСА України в Запорізькій області у розмірі 80% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням раніше виплачених коштів.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке йому було призначено 01.08.2009 року у розмірі 80% суддівської винагороди. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.10.2020 по справі №280/5714/20 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання позивача згідно наданої довідки ТУ ДСА, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. Однак, на виконання даного судового рішення, як вказував позивач, відповідач фактично здійснив новий розрахунок, а не перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та встановив його у розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді на підставі ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII, чим порушив право позивача на отримання такого утримання у розмірі, визначеному на момент його призначення.   
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 із 80 відсотків до 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 виходячи із 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про 
протиправність дій відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача із 80% до 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. 
Такі висновки суд обґрунтував тим, що правила обрахування стажу роботи на посаді судді, які застосовувалися на момент виходу судді у відставку, як і відсотковий розмір вже призначеного довічного грошового утримання є сталими та не можуть змінюватися. 
При цьому, суд відхилив посилання відповідача на положення ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII, в силу якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначивши, що це правило підлягає застосуванню при призначенні довічного грошового утримання після набрання цією нормою чинності. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник вказує на те, що підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача у розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відсутні. Управління зазначає, що стаж позивача як судді у відставці, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, становить 20 років 5 місяців 10 днів, а тому у відповідності до положень Закону  №1402-VIII відсотковий показник становить 50 %. Що стосується висновків суду щодо неможливості застосування у спірному випадку положень ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII, то відповідач вказує на те, що з дня ухвалення Конституційним Судом рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 єдиною нормою, яка визначає порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, здійснення її перерахунку є статті 142 Закону №1402-VIII. А отже перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен здійснюватися з урахуванням положень ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII, яка в свою чергу неконституційною не визнавалась. Скаржник зауважує, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не вибірково положення з різних законів. 
          У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість. За позицією позивача підстави для застосування в спірному випадку відсоткового показника, передбаченого ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII, відсутні, оскільки він стосуються призначення нового щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,  а не перерахунку раніше призначеного, а також з огляду на законодавчо передбачений принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів    статті 58 Конституції України. До того ж, як вважає позивач, при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці змінною величиною є лише розмір довічного грошового утримання, натомість відсоткове значення розміру такого утримання, яке обчислювалося при його призначенні, є незмінним.  
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що у період з 19.02.1993 до 11.06.2009 ОСОБА_1 працював суддею Токмацького районного суду Запорізької області.
На підставі постанови Верховної Ради України №1515-VІ від 11.06.2009 позивач звільнений з посади судді у відставку відповідно до ст. 43 Закону України “Про статус суддів” від 15.12.1992 №2862-ХІІ.
Наказом Голови Токмацького районного суду Запорізької області від 24.07.2009 позивача відраховано зі складу Токмацького районного суду Запорізької області у зв`язку з поданням заяви про відставку (за станом здоров`я), наказ голови суду №22-ос від 24.07.2009.
Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке йому було призначено 01.08.2009 року у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді відповідно до ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-XII.
22.10.2020 Запорізьким окружним адміністративним судом у справі №280/5714/20 ухвалено рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді на підставі довідки ТУ ДСА в Запорізькій області від № 08-02/1010 від 10.06.2020, з 19 лютого 2020 року без обмеження граничного розміру, з урахуванням фактично виплачених сум.
ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 30.11.2020, в якій просив надати відповідний помісячний розрахунок перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та вказати строки виплати заборгованості. Крім зазначення донарахованих сум з 19.02.2020 просив вказати розмір щомісячного грошового утримання, яке буде сплачуватись мені відповідно до вказаного рішення суду в подальшому.
Листом від 14.12.2020 № 11051-10810/Ш-02/8-0800/20 відповідач повідомив, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.10.2020 по справі № 280/5714/20 з 19.02.2020 проведено нарахування з урахуванням фактично виплачених сум відповідно до здійсненого перерахунку згідно протоколу індивідуального перерахунку від 24.11.2020. Сума доплати за період з 19.02.2020 по 30.11.2020 складає 85761,60 грн. Місячний розмір довічного грошового утримання за рішенням суду склав 45718,50 грн та буде виплачуватись з грудня 2020 рок. Виплата доплати за період з 19.02.2020 по 30.11.2020 в розмірі 85761,60 грн буде проводитись при відповідному фінансуванні Пенсійного фонду України.
З наявного в матеріалах розрахунку вбачається, що щомісячне довічне грошове утримання позивача перераховано органом ПФУ виходячи із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (а.с.17).
Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо зменшення відсоткового показника з 80% до 50%, позивач звернувся до суду з цим позовом.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»     (далі - Закон №1402-VIII).
Згідно із частиною першою статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).
Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
 Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
 Зокрема, пунктом 25 розділу XII Закону №1402-VIII було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим         Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
 В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень    Закону України «Про судоустрій і статус суддів»    (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
 Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020  у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності         Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII, вказаний пункт 25 розділу         XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнаний неконституційним.
 Відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України»    закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
 Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
 Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у рішенні від 16.06.2020 у зразковій справі № 620/1116/20 (щодо перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці).
 Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що на спірні правовідносини розповсюджуються загальні правила нарахування щомісячного грошового утримання судді у відставці, передбачені    статтею 142 Закону №1402-VIII.
 Судом встановлено та не заперечується сторонами, стаж роботи ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 20 років та 05 місяців.
 За таких обставин, беручи до уваги вимоги ч.3 статті 142 Закону №1402-VIII, ГУПФУ в Запорізькій області з 19.02.2020 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача виходячи із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
 За позицією позивача, з якою погодився суд першої інстанції, в спірному випадку перерахунок щомісячного довічного грошового утримання мав бути здійснений із застосуванням показника 80%, оскільки на момент виходу у відставку за чинними на той час нормами Закону №2862-ХІІ розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача був обрахований як 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. 
Натомість, на переконання суду апеляційної інстанції розрахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не може бути здійснений одночасно із застосуванням двох різних законів, а саме: щодо відсоткового показника суддівської винагороди по Закону №2862-ХІІ (який втратив чинність), а розмір суддівської винагороди - по Закону №1402-VIII (що чинний на теперішній час), оскільки такий розрахунок ставить суддів, які вийшли або вийдуть у відставку по Закону №1402-VIII  у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом №2862-ХІІ, так як Закон №2862-ХІІ         передбачав, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді за 20 років стажу роботи на посаді судді, а Закон №1402-VIII - 50 відсотків за 20 років суддівського стажу.
Згідно висновку Конституційного Суду України, викладеного у пункті 16 Рішення від 18.02.2020 №2-р/2020, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.
Оскільки Законом №2862-ХІІ, за яким призначалося утримання позивачу, встановлювалося відсоткове значення, виходячи з інших складових суддівської винагороди, застосування такого значення до суддівської винагороди за діючим Законом України № 1402-VIІІ    прямо суперечить його змісту та є необґрунтованим.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не приймає позицію позивача, та ураховуючи принцип застосування однакових підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці вважає правильним застосування відповідачем положень ч.3 ст.142  Закону №1402-VIII.
З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -                                                           
                                                      ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в   Запорізькій області  - задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року по справі №280/9587/20 – скасувати та прийняти нову постанову.
В задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки. передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 27.05.2021р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк