ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 р.	Справа № 480/9360/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, м. Суми по справі № 480/9360/20
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)                 
          про визнання дій протиправними,зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (далі по тексту - відповідач), в якому просила суд:
- визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо відмови закінчити виконавче провадження з примусового виконання постанови №44628519 від 12.01.2016 виданої Відділом державної виконавчої служби Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 165832,88 грн.;
- зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) закінчити виконавче провадження з примусового виконання постанови №44628519 від 12.01.2016, виданої Відділом державної виконавчої служби Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 165832,88 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року вказаний адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії державного виконавця відділу  примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового  виконання рішень  у Сумській області Північно-Східного  міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м.Суми) щодо відмови закінчити виконавче провадження з примусового виконання постанови  №44628519  від 12.09.2014, винесеної відділом державної виконавчої служби Роменського управління  юстиції Сумської області про стягнення з ОСОБА_1   виконавчого  збору у розмірі 166824,50 грн.
Зобов`язано державного виконавця відділу  примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового  виконання рішень  у Сумській області Північно-Східного  міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м.Суми)  закінчити виконавче провадження з примусового виконання постанови  №44628519  від 12.09.2014, винесеної відділом державної виконавчої служби Роменського управління  юстиції Сумської області про стягнення з ОСОБА_1   виконавчого  збору у розмірі 166824,50 грн.
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року у справі № 480/9360/20 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що виконавче провадження № 44628519 було закінчено на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі п. 5 ст. 39 вказаного Закону, а тому дії відповідача щодо стягнення виконавчого збору є правомірними та вчиненими на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В обґрунтування правомірності дій також посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.04.2020 по справі № 480/3452/19. Також зазначає, що ухвала Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2019 року, якою було визнано, таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист по справі №585/715/13-ц була винесена судом, вже після вчинення державним виконавцем процесуальних дій щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору та закінчення виконавчого провадження.
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи  апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває зведене виконавче провадження №56452974 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь групи стягувачів (а.с.44), до складу якого входило виконавче провадження №44628519 з примусового виконання виконавчого листа №2/585/337/13 від 09.03.2013 року виданого Роменським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кей Колект" боргу у розмірі 1668245,01 грн.  
В межах виконавчого провадження №44628519  державним виконавцем 12.09.2014 винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого  збору у розмірі 166824,50 грн. (а.с.47)
01.04.2019 державним виконавцем винесена постанова  у виконавчому провадженні №44628519   про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.46) та  постанова про стягнення з боржника виконавчого  збору у розмірі 166824,50 грн  від 12.09.2014 виведена в окреме провадження ВП №58797866, провадження у якому відкрите 04.04.2019 ( а.с.48).
Ухвалою Роменського  міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2019  у справі №585/715/13-ц  виконавчий лист, виданий на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь  ТОВ “Кей-Колект” заборгованості по кредитному договору у розмірі  1664804,01 грн. визнаний таким, що не підлягає виконанню ( а.с.10-11).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем продовжуються вчинятись  виконавчі дії  з виконання  постанови про стягнення виконавчого збору з позивача, приєднаної до зведеного виконавчого провадження, а фактично обов`язок по сплаті цього виконавчого збору у боржника відсутній, а тому відмова державного виконавця закінчити виконавче провадження є протиправною та  належним  способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання  державного виконавця  закінчити виконавче провадження ВП №58797866 з виконання постанови державного виконавця від 12.09.2014 №44628519  про стягнення з боржника виконавчого  збору у розмірі 166824,50 грн.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1404-VІІІ в редакції Закону № 2475-VIII від 03 липня 2018 року).
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIIІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Таким чином, постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є рішенням, що підлягає примусовому виконанню та одночасно виконавчим документом.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 27 Закону №1404-VІІІ в редакції Закону № 2475-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.
Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
З аналізу вказаних норм Закону №1404-VІІІ в редакції Закону № 2475-VIII слідує, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.
Колегією суддів встановлено, що 01.04.2019 державним виконавцем винесена постанова  у виконавчому провадженні №44628519   про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та постанову про стягнення виконавчого збору виведено в окреме виконавче провадження (а.с.46).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VІІІ  виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
При цьому, 12.09.2014  державним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого  збору у розмірі 166824,50 грн. з посиланням на ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.47).
Вищевказана постанова про стягнення виконавчого збору не оскаржувалась та позивачем не заявлені позовні вимоги про її скасування.
Постановою державного виконавця від 04.04.2019 відкрито виконавче провадження №58797866 з примусового виконання постанови від 12.09.2014 №44628519 про стягнення виконавчого збору (а.с.48).
Доводи позивача щодо незаконності постанови про стягнення виконавчого збору ВП №44628519 від 12.09.2014, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 166824,50 грн., колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказана вище постанова державного виконавця не є предметом позову у цій справі, ОСОБА_1 не заявлені позовні вимоги про її оскарження. Також позивачем не оскаржується постанова про відкриття виконавчого провадження № 58797866 з примусового виконання постанови від 12.09.2014 №44628519 про стягнення виконавчого збору.
При цьому, колегія суддів зазначає, що за приписами ч.ч. 1, 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Колегією суддів встановлено, що ухвалою Роменського  міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2019  у справі №585/715/13-ц  виконавчий лист, виданий на виконання рішення суду  про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь  ТОВ «Кей-Колект» заборгованості по кредитному договору у розмірі  1664804,01 грн. визнаний таким, що не підлягає виконанню (а.с.10-11).
Позивач з урахування винесення ухвали Роменського  міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2019  у справі №585/715/13-ц   вважає протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо відмови закінчити виконавче провадження з примусового виконання постанови №44628519 від 12.09.2014 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 165832,88 грн.
Підстави для закінчення виконавчого провадження визначені статтею 39 Закону №1404-VIII.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
З аналізу приписів вищевказаної норми випливає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIIІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.
Таким чином, постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є рішенням, що підлягає примусовому виконанню та одночасно виконавчим документом.
Постановою державного виконавця від 04.04.2019 відкрито виконавче провадження №58797866 з примусового виконання саме постанови від 12.09.2014 №44628519 про стягнення виконавчого збору, яка є виконавчим документом та судом не визнавалась такою, що не підлягає виконанню, є чинною та  позивачем у цій справі не оскаржується.
При цьому, колегія суддів зазначає, що ухвалою Роменського  міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2019 у справі №585/715/13-ц визнано таким, що не підлягає виконанню  виконавчий лист, виданий судом на виконання рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.03.2013 року у справі № 585/715/13-ц (провадження № 2/585/337/13), а не постанова про стягнення виконавчого збору.
Отже, виконавчий документ, що був підставою для відкриття виконавчого провадження №58797866 не визнавався судом таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, колегія суддів зазначає, що за приписами ч. 7 ст. 27 Закону № 1404-VIIІ у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Аналіз наведеної норми дає підстави дійти висновку, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, тобто на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Однак, виконавчий лист №2/585/337/13 з виконання рішення Роменського міськрайонного суду було повернуто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
При цьому, державним виконавцем не приймалось постанови про закінчення виконавчого провадження №44628519 у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Колегія суддів зазначає, що обов`язковою умовою неможливості стягнення виконавчого збору у разі визнання документу, таким, що не підлягає виконанню є закінчення виконавчого провадження за вказаними підставами.
Колегія суддів зазначає, що постанова від 12.09.2014 № 44628519 про стягнення виконавчого збору у розмірі 165832,88 грн., яка є виконавчим документом на підставі якого відкрито виконавче провадження №58797866 не була визнана  судом такою, що не підлягає виконанню.
Колегія суддів зазначає, що виконавчі документи щодо стягнення виконавчого збору на проведення виконавчих дій є самостійним рішенням суб`єкта владних повноважень, підстави і порядок  прийняття яких врегульовано Законом № 1404-VІІІ. Позивач фактично наводить доводи щодо незгоди із постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, яку у цій справі не оскаржує.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.03.2020 року у справі № 2540/3203/18, оскільки предметом позову у вказаній справі була постанова про стягнення виконавчого збору, разом з тим, предметом позову у цій справі є дії державного виконавця щодо відмови закінчити виконавче провадження. 
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про скасування  рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року у справі № 480/9360/20 з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)  задовольнити.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 по справі №480/9360/20  скасувати.
Прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити.  
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський