УХВАЛА

26 квітня 2021 року  
Київ
справа №120/2243/20-а
адміністративне провадження №К/9901/13121/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області
на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року  
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року
у справі №120/2243/20
за позовом Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад №23 Вінницької міської ради", 
до Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області,
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача  Товариство з обмеженою відповідальністю "Літинський м`ясокомбінат",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -  ТОВ "Вінпродтрейд",
про визнання протиправним та скасування висновку,-
ВСТАНОВИВ:
Комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад №23 Вінницької міської ради» звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовною заявою до  Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області  про  визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу закупівлі №UA-2020-01-21-002572-а.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року, позов задоволено  частково: визнано протиправним та скасовано висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про результати моніторингу закупівлі №UA-2020-01-21-002572-а щодо визначення невідповідності тендерної пропозиції учасника ТОВ "Літинський м`ясокомбінат" вимогам тендерної документації в частині  ненадання копії договору на дератизацію та дезінсекцію складських приміщень з установами які мають право на проведення таких робіт. В решті позовних вимог відмовлено.
14 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року   та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №120/2243/20.
Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Обгрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач, посилаючись на пункт 1 частини четвертої  статі 328 КАС України, зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №820/3534/16 та постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №1440/1820/18, від 10 грудня 2019 року у справі №808/6509/13-а, від 23 грудня 2019 року у справі №815/4341/14, від 07 лютого 2020 року у справі 803/634/17, від 14 лютого 2020 року у справі №8253661/15-а, від 28 лютого 2020 року у справі №808/4044/17, від 28 лютого 2020 року у справі №2040/6542/18, від 18 березня 2020 року у справі №826/14169/17, від 18 березня 2020 року у справі №П/811/140/17, від 31 березня 2020 року у справі №817/650/18, від 02 квітня 2020 року у справі 820/3534/16, від 02 липня 2020 року у справі №11931/18.
Отже, доводи, які викладені в касаційній скарзі, вказують на наявність обставин, визначених пункті 1 частини четвертої   статті 328 КАС України, що є підставами для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин вказаних скаржником в касаційному порядку.
Крім цього, підставою касаційного оскарження судового рішення у даній справі скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої  статті 328 КАС України, а саме якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, якими визначено невідповідність тендерної пропозиції умовам тендерної документації.
Проте Суд відхиляє твердження відповідача про відсутність правового висновку Верховного Суду у справах с подібними правовідносинами, оскільки у касаційній скарзі ним не зазначено, який саме висновок необхідно сформулювати та на підставі аналізу яких актів законодавства, а Верховним Судом самостійно не встановлено, що у судовій практиці, яка склалася у подібних правовідносинах, існують підстави, які б вказували на наявність проблеми, що може бути вирішена, шляхом формулювання нової правової позиції.
Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми    права, не є підставою для відкриття касаційного провадження з цієї підстави.
Також скаржник зазначає, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з метою встановлення надалі єдиної судової практики при розгляді судових справ, де предметом оскарження є висновки органу державного фінансового контролю, у яких зафіксовані ті самі порушення, що й у висновку Управління про результати моніторингу у закупівлі з урахуванням положень пункту 4 частини першої статті 30 Закону України від 25 грудня 2015 року №922-VIII «Про публічні закупівлі», у редакції, чинній на час проведення закупівлі.
Вказані скаржником доводи є достатньо вмотивованими і обгрутованими та підлягають перевірці при касаційному перегляді судових рішень.
Разом з тим, у касаційній скарзі порушено питання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.
В обґрунтування клопотань зазначено, що копію оскаржуваної постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року скаржником отримано 11 березня 2021 року, а касаційну скаргу направлено до Верховного Суду 08 квітня 2021 року (згідно поштового штемпелю на конверті).
Вказані обставини підтверджуються доданими до касаційної скарги документами.
Відповідно до вимог частини другої  статті 329 КАС України  учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.                
За наведених обставин, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.
До касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №120/2243/20 до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.
Згідно із частиною першою  статті 375 КАС України  суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Однак, як вбачається з вимог  статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем в порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.
При цьому, учасникам справи надається строк, протягом якого вони мають подати свої заперечення щодо поданого клопотання.
Касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку, передбаченого статтею 329 цього Кодексу, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 КАС України в редакції Закону №2147-VІІІ, Суд
УХВАЛИВ:
1. Клопотання Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року   та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №120/2243/20.
4. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
5. Витребувати з Вінницького окружного адміністративного суду справу №120/2243/20.
6. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
7. Встановити для учасників справи десятиденний строк в для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №120/2243/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду