Номер провадження: 33/813/256/21
Номер справи місцевого суду: 493/1686/20 
Головуючий у першій інстанції Тітова Т.П. 
Доповідач Кадегроб А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2021 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду – Кадегроб А.І., за участі – секретарки судового засідання – Стоянової Л.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову судді Балтського районного суду м. Одеси від 05.01.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,- 

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Балтського районного суду м. Одеси від 05.01.2021
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ФОП, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , який до адміністративної відповідальності не притягався,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.
Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що, 13.10.2020 приблизно о 10:00 годині ОСОБА_1 в кафе-барі «Еще по бокалу» здійснював торгівлю без засобів індивідуального захисту – захисної маски, чим порушив вимоги Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 . 
На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову, провадження в справі закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що виносячи постанову суддя районного суду не звернув уваги на невідповідність відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відомостям, що містяться в матеріалах справи. Крім цього вказує, що протокол складено відносно ОСОБА_1 , але матеріали, які додаються до протоколу, не містять відомостей допущення ним цього правопорушення. Також немає відомостей про те, що ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з ОСОБА_1 або працює в організації, керівником або власником якої він являється. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 , який повністю підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку про наступне.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суддя суду першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.
При розгляді справи суддею суду першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази  в їх сукупності, дана їм належна оцінка.
Керуючись законом, суддя суду першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що підтверджено протокол про адміністративне правопорушення від 13 жовтня 2020; копією рапорту про реєстрацію повідомлення на лінію «102» від 13.10.2020 №4480; копією письмового пояснення ОСОБА_1 ; копією письмового пояснення ОСОБА_2 ; довідкою про результати розгляду звернення ОСОБА_3 (а. с. 1, 2, 3, 4, 5). 
Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
Відповідно до ст. ст. 1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин – це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.
З наведеного слідує, що обов`язковими ознаками об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності), що свідчать про порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції, чинній на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 “Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2” (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 “Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2” (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).
Відповідно до п. п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції, чинній на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах , громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 192028 від 13.10.2020 вбачається, що, приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_1 в кафе-барі «Еще по бокалу» здійснював торгівлю без засобів індивідуального захисту – захисної маски, чим порушив вимоги Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 (а. с. 1).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , а також пояснень, наданих ним в суді апеляційної інстанції вбачається, що він являється власником кафе-бару «Еще по бокалу». 13.10.2020 йому зателефонувала продавець ОСОБА_2 та повідомила, що працівники поліції зайшовши до кафе-бару виявили, що вона здійснювала торгівлю в магазині без засобів індивідуального захисту, а саме маски. Приїхавши в магазин, він надав пояснення по суті, та зобов`язався надалі контролювати продавців з метою недопущення порушень карантинних норм (а. с. 3).
Факт того, що ОСОБА_2 працює продавцем в кафе-барі «Еще по бокалу», власником якого є ОСОБА_1 , також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 , долученими до матеріалів справи.
Крім цього, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , остання зазначила, що вона здійснювала торгівлю в магазині без засобів індивідуального захисту, а саме маски (а. с. 4).
Відповідно до довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_3 , зі змісту якої вбачається, що 13.10.2020 року власник кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 здійснював торгівлю без засобів індивідуального захисту, а саме маски, чим порушив правила карантину (а. с. 5).
Згідно копії ліцензії №15080312202000678 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має право на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пивом), термін дії з 27.08.2020 року до 27.08.2021 року, адреса місця торгівлі – Одеська область, м. Балта, вул. 30 років Перемоги, 5, кафе-бар «Еще по бокалу» (а. с. 7-8).
Враховуючи вищевикладене, суддя апеляційного суду погоджується з висновком судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 , який є власником кафе-бару «Еще по бокалу», та в якому працює продавцем ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками – порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
З урахуванням вищенаведеного, суддя апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки вказані доводи повністю спростовуються дослідженими доказами у справі.
Враховуючи вищенаведене, суддя апеляційного суду приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, а тому висновок судді районного суду про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладання адміністративного стягнення з додержанням вимог ст. 33 КУпАП у межах санкції ст. 44-3 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови судді районного суду.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді районного суду залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 7, 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 05.01.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,- без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                         А.І. Кадегроб