ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5315/21 Справа № 172/1070/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі: 
                головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором 
за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2021 року АТ КБ “ПриватБанк” звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором, з урахуванням штрафних санкцій у сумі 17210,12 грн.(а.с.1-4). 

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовлено (а.с.102-104). 

Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ “ПриватБанк” подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило, рішення суду скасувати та задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі (а.с.107-110).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення. 

Судом 1 інстанції встановлено, що 08.08.2015 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якої виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну карту – кредитка «Універсальна».
У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 перед позичальником станом на 12.10.2020 року становить 17210,12 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредиту – 10184,34 грн., в тому числі заборгованості за простроченим тілом кредиту – 0,00 грн., заборгованості за простроченим тілом кредита -10184,34 грн., заборгованості за нарахованими відсотками- 0,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 0,00 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України – 697,16 грн., нарахованої пені – 6328,62 грн., нарахованої комісії- 0,00 грн.
Відповідачем надано копію квитанції від 02.02.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_2 здійснила погашення заборгованості за кредитом в сумі 12983,50 грн.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем у повному обсязі погашено заборгованість за тілом кредиту та нарахованими відсотками згідно зі ст. 625 ЦК України. Відмовляючи у задоволені позовних вимог про стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору, суд першої інстанції виходив із того, що у заяві позичальника від 08.08.2015 року відсутня умова про відповідальність боржника у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції. 
Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином, що передбачено ч.1 ст.599 ЦК України.
Отже, станом на час розгляду справи судом 1 інстанції заборгованість за тілом кредиту та нарахованими відсотками сплачені у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до доведення позовних вимог в частині видачі кредитних коштів, проте колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки судом першої інстанції відмовлено в задоволені позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту та нарахованих відсотків через відсутність предмету спору, оскільки відповідачем заявлена сума сплачена добровільно. 
Щодо стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору, суд першої інстанції правильно виходив із того, що у заяві позичальника від 08.08.2015 року відсутня умова про відповідальність боржника у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
При цьому до позовної заяви додано роздруківку витягу з умов та правил надання банківських послуг і витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з умов та тарифів розумів відповідач, ознайомився і погодився з ним, укладаючи кредитний договір. Відсутні також і докази того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах розмірах і способу нарахування, оскільки ці докази повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У зв`язку з викладеним Умови та правила надання банківських послуг та витяг з Тарифів, які долучені позивачем до справи, не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору, а тому нарахування неустойки у даному випадку є безпідставним.
Зазначені висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року за результатами розгляду справи № 342/180/17-ц, які відповідно до ст. 263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого ним рішення.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення. 

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: