Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 р. 	Справа № 520/12867/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Судді-доповідача Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2020, повний текст складено 29.12.2020, по справі № 520/12867/2020
за позовом      ОСОБА_1  
до    Головного управління Державної податкової служби у Харківській області                  
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення ГУ ДПС у Харківській області №231279 - 5606 - 2030 від 08.07.2020, яким визначено суму податкового зобов`язання по земельному податку за 2020 рік в розмірі 143 145,30 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення ГУ ДПС у Харківській області №231279 - 5606 - 2030 від 08.07.2020, яким визначено суму податкового зобов`язання по земельному податку за 2020 рік в розмірі 143 145,30 грн.
Головне управління ДПС у Харківській області (далі – відповідач), не погоджуючись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції, що обов`язок із сплати земельного податку пов`язується для особи саме із виникненням права власності або користування земельною ділянкою, а не із обставинами присвоєння такій земельній ділянці кадастрового номеру; при нарахуванні земельного податку відповідачем не застосовувався коефіцієнт Км3_ср. 
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до  ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі положень ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень загальною площею 1 884,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 32-37).
08.07.2020 ГУ ДПС у Харківській області сформовано відносно позивача податкове повідомлення-рішення №231279-5606-2030, яким визначено суму податкового зобов`язання по земельному податку за 2020 рік в розмірі 143 145,30 грн (а.с. 11).
Отримавши податкове повідомлення-рішення, позивач 13.08.2020, 09.09.2020 звертався до відповідача з заявами  про надання розрахунку суми земельного податку, на підставі якої визначено грошове зобов`язання у розмірі 143 145,30 грн (а.с. 12-17).
11.09.2020 ГУ ДПС у Харківській області за результатами розгляду заяв повідомило позивача, що ОСОБА_1 сплачує земельний податок як користувач земельної ділянки під нежитловим приміщенням площею 0,07488 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Харківської міської ради від 28.11.2018 № 1284/18 «Про внесення змін до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори в м. Харкові» по м. Харкову передбачена ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено становить 3 відсотки від добутку базової вартості одного квадратного метра земель міста Харкова.
Відповідно до Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2018 базова вартість одного квадратного метра земель м. Харкова станом на 01.01.2018 становить 639,78 грн і підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.
Ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, становить 1,5 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.
Ставка земельного податку за земельні ділянки, відносно яких відсутня довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, становить 3 відсотки від добутку базової вартості одного квадратного метра земель м. Харкова, помноженої на коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо) (Кф), та на зональний  коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони) (Км2), за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Методику розрахунку грошової оцінки окремої земельної ділянки для нарахування земельного податку фізичним особам затверджено Рішенням 25 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 03.07.2013 3 1209/13 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013. Зазначене підтверджується листом № 16418/ФОП/20-40-56-06-25 від 11.09.2020 (а.с.18-20).
До вказаного листа відповідачем додано копію розрахунку до податкового повідомлення-рішення №231279-5606-2030 від 08.07.2020 (а.с. 21).
Згідно розрахунку об`єктом оподаткування земельним податком є земельна ділянка, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 - площею 0, 7488 га.
Позивач, не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням відповідача, звернувся  до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з  того, що контролюючим органом під час нарахування земельного податку не враховувались та не використовувались дані Державного земельного кадастру та протиправно застосований коефіцієнт Км3_ср, який не передбачений чинним законодавством, тому  розрахунок плати за землю є невірним.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі – ПК України)  плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Згідно пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.
Відповідно до п. 286.1 ст.286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Згідно п. 286.5 ст. 286 ПК України  нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Згідно з п. 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Отже, з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (нежитлового приміщення), обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду. Фізична особа - власник нежилого приміщення (його частини) є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів, обов`язок зі сплати земельного податку виникає з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові  від 19.03.2021 по справі № 804/7986/17.
Судовим розглядом встановлено, що позивачем не заперечується його обов`язок щодо сплати земельного податку. 
Так, згідно письмових пояснень позивача визначена податковим органом сума земельного податку є безпідставною, розмір земельного податку за 2020 рік без врахування коефіцієнта Км3_ср повинен складати 85 907,04 грн (а.с.46-47).
Тобто фактично позивач не погоджується зі способом нарахування відповідачем податку та сумою, отриманою за результатами такого розрахунку.
Суд першої інстанції, підтримавши позицію позивача, зазначив, що застосування коефіцієнта Км3_ср (середній коефіцієнт сумісного впливу локальних  факторів для кожної  економіко-планувальної зони району м. Харкова)  не передбачено чинним законодавством, тому відповідачем при нарахуванні земельного податку помилково застосовано  вказаний коефіцієнт.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції  неповно дослідив обставини справи, оскільки контролюючим органом  при нарахуванні земельного податку не застосовувався коефіцієнт Км3_ср, про що у відзиві на позовну заяву було наголошено відповідачем.
Відповідно до пункту 1.1 додатку 2 до рішення Харківської міської ради від 28.11.2018 № 1284/18 «Про внесення змін до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори в м. Харкові» по м. Харкову ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено становить 3 відсотки від добутку базової вартості одного квадратного метра земель міста Харкова, помноженої на коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) та на зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (Км 2), за квадратний метр бази оподаткування.
Нарахування позивачу податкових зобов`язань з земельного податку було проведено за такою формулою: Цзд = Б*Км2*Кф*Р1*3%, тобто (639,78 * 3* 3,32 * 3% )* 748,8, де:
Б - базова вартість 1 м2 земель м. Харкова - 639,78;
Км2 - зональний коефіцієнт, визначений в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова - 3,32;
Кф - коефіцієнт, що характеризує функціональне використання земельної ділянки, визначений в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова - 3;
Р1 - площа оподатковуваної земельної ділянки - 748,8;
ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативна грошова оцінка яких не проведена - 3 %.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що податкове повідомлення – рішення ГУ ДПС у Харківській області №231279 - 5606 - 2030 від 08.07.2020, яким визначено суму податкового зобов`язання по земельному податку за 2020 рік в розмірі 143 145,30 грн, винесене в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначені чинним законодавством,  тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Вищенаведене суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє обґрунтоване підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 по справі № 520/12867/2020  скасувати.
Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.С. Чалий