УХВАЛА

19 травня 2021 року 
Київ
справа №9901/149/21
адміністративне провадження №П/9901/149/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду        Кашпур О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Верховної Ради України (Держави України) про визнання дій протиправними, скасування будь-якого нормативно-правового акту, зобов?язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
14 травня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду як суду першої інстанції адміністративний позов до Верховної Ради України (Держави України), в якому просить:
1)          визнати протиправними дії Верховної Ради України;
2)          визнати незаконним та скасувати будь-який нормативно-правовий акт, будь-якого органу влади відповідно до вимог статей 15, 16, 20, 21, 386, 393 Цивільного кодексу України;
3)          присудити: зобов`язати Україну згідно гарантій України, наданих статтями 1-3 Закону України № 537/96-ВР від 21.11.1996: 1) відповідно до Закону згідно ощадних книжок відновити банківській вклад до реальної вартості; 2) згідно Указу Президента СРСР від 22.03.1991 виписати компенсійні  ощадні книжки на 40% залишок вкладу згідно ощадних книжок № НОМЕР_1 , № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_2 та відновити  вклади до реальної вартості;
4)          відповідно  до договору, відповідно до Закону, відповідно до ст.ст. 526, 536, ст.ст. 1058-1062, 1064-1068, 1070, 1073, 1074, 1170 Цивільного кодексу України пощоквартально, пощорічно  з 01.01.1992 на всі основні вклади, на всі компенсаційні вклади згідно ощадних книжок нарахувати по строкових вкладах 7% річних та 3% річних за борговим зобов`язанням та на загальну суму боргу нарахувати 120% річних від найбільшої облікової ставки Нацбанку пені за невиконання умов договору «видачу вкладу на першу вимогу»;
5)          відповідно до права «про відшкодування моральної немайнової шкоди», заподіяної Державою Україна її злочинною виконавчою, законодавчою владою - шахраїв, відповідно до вимог ст.ст.  32, 56, згідно ст.ст. 1, 3, 8, 19, 21, 22, 27, 28, 29, 40, 41, 58, 64, 68, 92, пп. 33, 37 ст. 85, 101, 113, 116, 151-2 Конституції України; ст.ст. 4, 5, 23, 174, 201, 230, 269-276, 281, 282, 283, 297, 386, 1167, 1170, 1163-1165, 1173-1175 Цивільного кодексу України - Основного законодавчого акта; постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 із змінами № 1 від 27.02.2009, № 9 від 01.11.1996;
6)          визначити Верховним Судом вартість моральної шкоди, заподіяної життю позивача і здоров`ю, позбавленням права на лікування дружині, смертю дружини, позбавлення права на лікування дитини - онуки прикутої до ліжка з вини Держави - виконавчої влади шахраїв 
В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що Державний ощадний банк України не видав ощадні книжки по спецрахунках на 40% компенсації, яка є правом власності на правах договору, чим в односторонньому порядку порушив умови договору та в повному обсязі вкрав банківський вклад, що є злочином проти людяності - геноцид в Україні. Зазначає, що оскільки Верховна Рада України грубо порушила вимоги Конституції України та протиправно не здійснила парламентський контроль за діяльністю виконавчої влади, тому він вимушений звернутися до Верховного Суду та захистити порушене право власності.
Згідно з пунктами 4 і 5 частини п?ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. 
Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи захисту свого публічного права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають з фізичними чи юридичними особами у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.
В силу частини четвертої статті 22, частини першої статті 266 КАС України Верховний Суд як суду першої інстанції розглядає адміністративні справи щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат; 5) законності бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.
З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 не сформульовано зміст позовних вимог відповідно до статті 266 КАС України до Верховної Ради України, не вказано, які конкретно дії чи бездіяльності, на його думку, є протиправними і не наведено обґрунтувань їх протиправності, позовні вимоги визначені у спосіб, що унеможливлює встановлення їх конкретного змісту та визначення способу відновлення права, за захистом якого звернувся позивач. 
Також, заявляючи вимоги про визнання незаконним та скасування будь-якого нормативно-правового акту, будь-якого органу влади, позивач не зазначив які конкретно нормативно-правові акти Верховної Ради України він вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню.            
Вимоги позивача не відповідають наведеним приписам норм процесуального права і позбавляють Верховний Суд можливості встановити дійсний зміст і суть правовідносин, що виникли між позивачем та Верховною Радою України. 
У зв?язку з наведеним Суд залишає позовну заяву без руху з наданням ОСОБА_1 строку для усунення недоліків.
Суд також звертає увагу позивача на те, що більша частина позовних вимог заявлені до Держави України, які Верховним Судом як судом першої інстанції не розглядаються, тому у позові ОСОБА_1 необхідно сформулювати зміст позовних вимог до Верховної Ради України, вказати, які постанови, дії чи бездіяльність законодавчого органу є протиправними і навести обґрунтування їх протиправності, а також зазначити, які конкретно дії в межах наданих суду повноважень необхідно вчинити для відновлення порушених прав позивача.
Також необхідно викласти обставини, якими позивач обгрунтовує кожну зі своїх позовних вимог та зазначити докази, що підтверджує кожну із викладених обставин.
Крім цього, в порушення пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України позивачем не надано власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Відповідно до частин 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Отже, позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог статей 160, 161 КАС України, з урахуванням положень статті 266 КАС України. 
Керуючись статтями 169, 248, 264, 266 Кодексу адміністративного судочинства України,
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України (Держави України) про визнання дій протиправними, скасування будь-якого нормативно-правового акту, зобов?язання вчинити певні дії залишити без руху.
Надати позивачу строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви у спосіб, зазначений у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк позовна заява буде повернута позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.   

Суддя                                                                                          О.В. Кашпур