П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/1717/20	

Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.
рішення суду першої інстанції прийнято у
м. Миколаїв, 24 листопада 2020 року
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                                            Танасогло Т.М.,
суддів:                                                                                Димерлія О.О., Єщенка О.В.

секретар судового засідання                                        Стефанцева Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу від 24.02.2020 року № 297 в частині оголошення догани старшому оперуповноваженому ВКП Центрального ВП ГУПН в Миколаївській області,-,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (надалі – відповідач, ГУ Національної поліції в Миколаївській області) про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 297 від 24.02.2020 року в частині оголошення догани старшому оперуповноваженому ВКП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області майору поліції ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо обов`язку сумлінно ставитися до виконання обов`язків поліцейського, безумовно виконувати накази керівників, сприяння керівникові в організації дотримання службової дисципліни, утриматись від дій, які підривають авторитет Національної поліції, ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" щодо обов`язку неухильно дотримуватись нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, професійно виконувати свої службові обов`язки, а також порушенні вимог розкладу відділу післядипломної освіти курсів підвищення кваліфікації працівників карного розшуку з 09.12.2019 року по 20.12.2019 року, затвердженого 06.12.2019 року керівництвом ОДУВС, в частині обов`язкового відвідування занять під час проходження довгострокових курсів підвищення кваліфікації.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції.
В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судове рішення прийнято усупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, оскільки залучені в якості доказів по справі документи – журнал обліку відвідувань занять та відомість присутності слухачів на заняттях, не є допустимими та достовірними доказами, адже не містять інформації одо присутності ОСОБА_1 на заняттях та його ознайомлення про обов`язковість їх відвідування. Також, на думку апелянта зазначені документи містять суперечливі дані. Також, як зауважує ОСОБА_1 , жодної відомості присутності слухачів в ОДУВС не передбачено. Журнал обліку відвідувань занять та успішності слухачів курсів підвищення кваліфікації за період з 09.12.2019р. по 21.12.2019р.  взагалі не містить інформації про кількість присутніх слухачів і не співпадає з наданою відомістю. Зважаючи на недоліки наявних в матеріалах справи письмових доказів, на думку апелянта, суд першої інстанції формально віднісся до розгляду позову та не дослідив ретельно докази. Висновки суду ґрунтуються на неналежно оцінених доказах. До того ж, на думку ОСОБА_1 суд першої інстанції у судовому засіданні невірно виклав покази допитаних у судовому засіданні за клопотанням позивача свідків, які підтверджували знаходження ОСОБА_1 на заняттях кожного дня зокрема у першу недлію навчання. Також, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки рапорту апелянта з проханням бути відсутнім на заняттях 11.12.2019р. та 12.12.2019р. Крім того. Суд першої інстанції, як вказується у скарзі, не надав належної оцінки аргументам позивача у справі з приводу порушення норм чинного законодавства при проведенні службового розслідування, порушення порядку проведення службового розслідування та порушення права позивача на захист під час ого проведення. Також, на думку ОСОБА_1 , під час розгляду справи суд першої інстанції не взяв до уваги, що відзив відповідача був отриманий позивачем без додатків, що є порушенням ч. 3 ст. 162 КАС України. Позивач в свою чергу просив суд визнати такий відзив неподаним  у встановлений строк без поважних причин та вирішити справу за наявними матеріалами, однак суд першої інстанції проігнорував зазначений факт.
12.03.2021 року (вхід. №5133/21) від відповідача у справі до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вказано про необґрунтованість доводів апелянта, мотивуючи тим, що при прийнятті рішення у справі на думку відповідача, судом першої інстанції було досліджено всі правові підстави щодо спірного рішення про оголошення догани ОСОБА_1 . Як зазначає відповідач, вчинення позивачем дисциплінарного проступку, яке виразилось у порушенні вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо обов`язку сумлінно ставитись до виконання обов`язків поліцейського, безумовно виконувати накази керівників, тощо, а також порушення вимог розкладу відділу післядипломної освіти курсів підвищення кваліфікації працівників карного розшуку з 09.12.2019р. по 20.12.2019р., затвердженого 06.12.2019р. керівництвом ОДУВС, в частині обов`язкового відвідування занять під час проходження довгострокових курсів підвищення кваліфікації, було обґрунтовано встановлено дисциплінарною комісією, на підставі зібраних матеріалів, у ході проведення службового розслідування, що підтверджується відповідним висновком. Твердження апелянта про необізнаність з розкладом занять, порушення процедури проведення службового розслідування, а також факту отримання позивачем відзиву на позов є безпідставними та спростовуються наявними у справі матеріалами.
30.03.2021 року (вхід. № 6134/21) від апелянта надійшла відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 зауважив, що відзив відповідача не містить думки суб`єкта владних повноважень щодо наведених у апеляційній скарзі фактів порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції України на посаді старшого оперуповноваженого ВКП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області.
Наказом ГУНП в Миколаївській області № 492 о/с від 21.11.2019 року з метою забезпечення виконання вимог ст. 75 Закону України "Про Національну поліцію", наказів МВС України від 24.12.2015 №1625 "Про затвердження Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції" та Національної поліції України від 07.12.2018 №113 "Про організацію підвищення кваліфікації та спеціалізації поліцейських у 2019 році" майора поліції ОСОБА_1 було направлено до Одеського державного університету внутрішніх справ з 09.12.2019 року по 21.12.2019 року.
Наказом Одеського державного університету внутрішніх справ №431 від 09.12.2019 року згідно з Положенням про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженим наказом МВС України від 24.12.2915 року №1625, та листом Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України від 06.08.2019 року №22/2/2-4315 майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого ВКП Центрального ВП зараховано з 09 грудня 2019 року по 21 грудня 2019 року слухачем відділу післядипломної освіти університету для проходження навчання згідно з навчально-тематичним планом підвищення кваліфікації працівників карного розшуку Національної поліції України.
Листом від 28.12.2019 року № 2942 Одеський Державний університет внутрішніх справ повідомив ГУНП в Миколаївській області про те, що за період навчання при перевірці слухачів було виявлено відсутність на заняттях трьох працівників карного розшуку, зокрема слухач ОСОБА_1 , майор поліції, старший оперуповноважений ВКП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області з 10.12.2019 року по 11.12.2019 року був відсутній без поважної причини.
28.01.2020 року начальником Головного управління Національної поліції в Миколаївській області винесено наказ № 78 про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії, яким за фактом можливих порушень службової дисципліни працівниками ГУНП призначено службове розслідування.
Пояснення за вказаним фактом ОСОБА_1 відмовився надавати, про що 13.02.2020 року складено Акт про відмову надати пояснення.
Про результати службового розслідування складено Висновок службового розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни працівниками ГУНП в Миколаївській області від 24.02.2020 року, який затверджений начальником ГУНП в Миколаївській області.
Відповідно до вказаного висновку, відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування підтвердилися, а в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо обов`язку сумлінно ставитися до виконання обов`язків поліцейського, безумовно виконувати накази керівників, сприяння керівникові в організації дотримання службової дисципліни, утриматись від дій, які підривають авторитет Національної поліції, ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" щодо обов`язку неухильно дотримуватись нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, професійно виконувати свої службові обов`язки, а також порушенні вимог розкладу відділу післядипломної освіти курсів підвищення кваліфікації працівників карного розшуку з 09.12.2019 року по 20.12.2019 року, затвердженого 06.12.2019 року керівництвом ОДУВС, в частині обов`язкового відвідування занять під час проходження довгострокових курсів підвищення кваліфікації.
Наказом начальника ГУНП в Миколаївській області від 24.02.2020 року № 297 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП області" за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо обов`язку сумлінно ставитися до виконання обов`язків поліцейського, безумовно виконувати накази керівників, сприяння керівникові в організації дотримання службової дисципліни, утриматись від дій, які підривають авторитет Національної поліції, ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" щодо обов`язку неухильно дотримуватись нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, професійно виконувати свої службові обов`язки, а також порушенні вимог розкладу відділу післядипломної освіти курсів підвищення кваліфікації працівників карного розшуку з 09.12.2019 року по 20.12.2019 року, затвердженого 06.12.2019 року керівництвом ОДУВС, в частині обов`язкового відвідування занять під час проходження довгострокових курсів підвищення кваліфікації, майору поліції старшому оперуповноваженому ВКП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_1 оголошено догану.
Вважаючи наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, позивач оскаржив його до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, на підставі встановлених службовим розслідуванням обставин, які підтверджуються встановленими під час судового розгляду обставинами суд першої інстанції вважав, що позивач безпідставно ухилявся від належного виконання наказу ГУНП в Миколаївській області № 492 о/с від 21.11.2019 року, яким майора поліції ОСОБА_1 було направлено до Одеського державного університету внутрішніх справ з 09.12.2019 року по 21.12.2019 року для проходження навчання з підвищення кваліфікації працівників карного розшуку, чим допустив порушення вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо обов`язку сумлінно ставитися до виконання обов`язків поліцейського, безумовно виконувати накази керівників, сприяння керівникові в організації дотримання службової дисципліни, утриматись від дій, які підривають авторитет Національної поліції, ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" щодо обов`язку неухильно дотримуватись нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, професійно виконувати свої службові обов`язки, а також порушення вимог розкладу відділу післядипломної освіти курсів підвищення кваліфікації працівників карного розшуку з 09.12.2019 року по 20.12.2019 року, затвердженого 06.12.2019 року керівництвом ОДУВС, в частині обов`язкового відвідування занять під час проходження довгострокових курсів підвищення кваліфікації, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, відповідач врахував суть діяння, обставини його скоєння та характеристику позивача за попередній період служби, а тому, оскаржуваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності прийнятий відповідачем у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом.
Таким чином, суд першої інстанції вважав доведеним належними доказами правомірність застосування дисциплінарного стягнення до позивача та правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, у зв`язку із чим відсутні підстави для скасування спірного наказу.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їхобґрунтованими, виходячи з наступного.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини у вказаній справі регулюються Законом України «Про Національну поліцію», Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 та іншими нормативно правовими актами.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначає Закон України «Про Національну поліцію».
Поліцейським, у відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Статтею 18 визначено основні обов`язки поліцейського, серед яких, згідно п. 1, п.2 ч.1 вказаної статті – закріплено обов`язок неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Пунктом 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1179 від 09.11.2016 р., передбачено, що поліцейський під час виконання службових обов`язків, зокрема, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституціїта законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Як визначено ч.1 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Згідно із частиною 2 статті 19 цього Закону України "Про Національну поліцію"підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
В свою чергу, Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (надалі - Закон № 2337) затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.
За визначенням частини першої статті 1 Закону № 2337, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з частиною другою статті 1 Закону № 2337 службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Частиною 3 статті 1 Закону № 2337 передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
За приписами ч.ч. 1 та 6 статті 4 Дисциплінарного статуту, наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.
Керівник відповідає за відданий (виданий) наказ, результати його виконання, відповідність його закону.
У відповідності до ч.1 ст. 11 Закону № 2337, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарним проступком, у розмінні вимог ст. 12 Закону № 2337 визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Приписами ч. 1 ст. 13 Закону № 2337 передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону № 2337, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Відповідно до ч. 4 ст. 14 Статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, згідно вимог ч.10 ст.14 Закону № 2337 встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі - Порядок).
Згідно з п.п. 1, 4 розділу ІІ Порядку підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься.
За визначенням п. 1 pозділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення. Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування висновку службового розслідування.
Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії, порядок утворення та повноваження яких визначаються Міністерством внутрішніх справ України (ч. 1, ч. 7 ст. 15 Закону № 2337).
Відповідно до ч. 10 ст. 14 закону № 2337, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку, який за вимогами п. 9 розділу VІ Порядку затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.
Згідно ч. 3 ст. 19 Закону №№ 2337, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення (п. 1 розділу VІІ Порядку).
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
У відповідності до п. 2 розділу VІІ Порядку, наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що за вимогами статті 72 Закону №580-VIII, професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно - службової діяльності.
Післядипломна освіта поліцейських здійснюється на загальних засадах, визначених Законом України "Про вищу освіту", з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, і складається з: 1) спеціалізації; 2) перепідготовки; 3) підвищення кваліфікації; 4) стажування (ч. 1 ст. 75 Закону №580-VIII).
Організаційно-правові засади організації післядипломної освіти працівників Національної поліції України, що проходять службу (працюють) на посадах, які за класифікацією професій належать до категорій керівників, професіоналів, фахівців та робітничих кадрів (далі - працівники поліції), визначає Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 24.12.2015 року №1625 (далі - Положення №1625), який видано на виконання частини 7 статті 75 Закону України "Про Національну поліцію".
За визначенням п.3 розділу І Положення № 1625, метою післядипломної освіти є задоволення індивідуальних потреб працівників поліції в особистому професійному зростанні, забезпечення потреб держави у кваліфікованих кадрах високого рівня професіоналізму та культури, здатних компетентно і відповідально виконувати свої функції.
Згідно приписів розділу VIII Положення №1625, підвищення кваліфікації працівників поліції здійснюється: для тих, що проходять службу (працюють) на посадах, які за класифікацією професій належать до категорій керівників, професіоналів та фахівців, - у ВНЗ НП; для тих, що проходять службу (працюють) на посадах, які за класифікацією професій належать до категорії робітничих кадрів, - у ЗПО НП.
Працівники поліції направляються на підвищення кваліфікації за потребою, але не рідше одного разу на 3 роки, а також перед призначенням на керівну посаду, у тому числі вищу керівну посаду, ніж займана.
Підвищення кваліфікації працівників поліції здійснюється за такими видами:
підвищення кваліфікації за професійними програмами (довгострокове) - проводиться для працівників поліції, яких зараховано до кадрового резерву;
короткострокове підвищення кваліфікації (спеціалізовані навчальні курси, тематичні семінари, семінари-практикуми, семінари-тренінги, інші види).
Тривалість довгострокового підвищення кваліфікації визначається програмою обсягом не менше 72 академічних годин.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 було направлено до Одеського державного університету внутрішніх справ з 09.12.2019 року по 21.12.2019 року відповідно до наказу ГУНП в Миколаївській області № 492 о/с від 21.11.2019 року з метою забезпечення виконання вимог ст. 75 Закону України "Про Національну поліцію", наказів МВС України від 24.12.2015 №1625 "Про затвердження Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції" та Національної поліції України від 07.12.2018 №113 "Про організацію підвищення кваліфікації та спеціалізації поліцейських у 2019 році".
Відповідно до наказу Одеського державного університету внутрішніх справ №431 від 09.12.2019 року згідно з Положенням про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженим наказом МВС України від 24.12.2915 року №1625, та листом Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України від 06.08.2019 року №22/2/2-4315 майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого ВКП Центрального ВП зараховано з 09 грудня 2019 року по 21 грудня 2019 року слухачем відділу післядипломної освіти університету для проходження навчання згідно з навчально-тематичним планом підвищення кваліфікації працівників карного розшуку Національної поліції України.
Згідно з розкладом занять ВПО курсів підвищення кваліфікації працівників карного розшуку заняття проходять з 8 години 30 хвилин по 17 годину 30 хвилин кожен день крім вихідних днів (субота та неділя).
Листом від 28.12.2019 року № 2942 Одеський Державний університет внутрішніх справ повідомив ГУНП в Миколаївській області про те, що за період навчання при перевірці слухачів було виявлено відсутність на заняттях трьох працівників карного розшуку, зокрема слухач ОСОБА_1 , майор поліції, старший оперуповноважений ВКП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області з 10.12.2019 року по 11.12.2019 року був відсутній без поважної причини.
Вказане було задокументовано у відомості присутності слухачів на заняттях курсів підвищення кваліфікації кримінальної поліції, копія якої наявна в матеріалах справи.
У ході проведення службового розслідування за вказаним фактом, призначеного наказом № 78 від 28.01.2020 року прийняти начальником Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення з приводу викладених у листі Одеського Державного університету внутрішніх справ фактів, про що було складено відповідний акт від 13.02.2020р.
Результатами проведеного відносно позивача у справі службового розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни працівниками ГУНП в Миколаївській області, зафіксовані у Висновку службового розслідування від 24.02.2020 року.
Вказаний висновок затверджений начальником ГУНП в Миколаївській області.
Колегією суддів з вказаного висновку встановлено, що відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування підтвердилися, а в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо обов`язку сумлінно ставитися до виконання обов`язків поліцейського, безумовно виконувати накази керівників, спияння керівникові в організації дотримання службової дисципліни, утриматись від дій, які підривають авторитет Національної поліції, ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" щодо обов`язку неухильно дотримуватись нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, професійно виконувати свої службові обов`язки, а також порушенні вимог розкладу відділу післядипломної освіти курсів підвищення кваліфікації працівників карного розшуку з 09.12.2019 року по 20.12.2019 року, затвердженого 06.12.2019 року керівництвом ОДУВС, в частині обов`язкового відвідування занять під час проходження довгострокових курсів підвищення кваліфікації.
Колегія суддів відхиляє заперечення ОСОБА_1 з приводу факту його відсутності на заняттях курсів підвищення кваліфікації з 10.12.2019 року по 13.12.2019 року, оскільки під час проведення службового розслідування будь-яких підтверджуючих документів щодо присутності на заняттях у вказаний період ним надано не було.
Жодних документів на розгляд дисциплінарної комісію у підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 не було надано.
Такі документи не надані також, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду даної справи. 
При цьому, як було вірно встановлено судом першої інстанції, з наявної в матеріалах справи відомості присутності слухачів на заняттях курсів підвищення кваліфікації кримінальної поліції, підтверджується відсутність позивача на заняттях з 10.12.2019 по 13.12.2019р.
До того ж, відсутність позивача на заняттях у період з 10.12.2019 року по 13.12.2019 року, як вірно зауважив суд першої інстанції, підтверджується в тому числі й записами викладачів в Журналу обліку відвідування занять та успішності слухачів курсів підвищення кваліфікації за період з 09.12.2019 року по 21.12.2019 року.
З приводу показів свідків, які були викликані та допитані судом першої інстанції – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , колегія суддів враховує наступне.
Апеляційним судом встановлено, що вказані вище особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які за клопотанням позивача у справі та з ініціативи суду були викликані та допитані судом першої інстанції в якості свідків зазначали, що разом з позивачем проходили підвищення кваліфікації в Одеському державному університеті внутрішніх справ.
Як зазначив суд першої інстанції, вказані свідки повідомили суду, що ОСОБА_1 був присутній на заняттях під час проходження довгострокових курсів підвищення кваліфікації, проте не змогли вказати точні дати перебування позивача на навчанні.
Водночас, зазначені вище свідки - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що кожного дня до них приходив представник університету, який перевіряв явку слухачів на заняттях під час проведення підвищення кваліфікації та відмічав у відомостях присутніх на заняттях. Представник університету приходив у різний час та у разі, якщо хтось з слухачів вийшов, про це попереджали представника, щоб той зачекав, та кликали відсутнього слухача, щоб той повернувся та відмітився у відомостях.
В свою чергу, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неточне викладення судом першої інстанції показів свідків, допитаних у судом першої інстанції та зазначає, що свідок ОСОБА_4 повідомив про те, що взагалі не пам`ятає в які саме дні позивач був присутнім чи відсутнім і по суті спору йому не має чого повідомити; свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 повідомили зокрема, що на першій неділі навчання (з 09.12.2019р. по 13.12.2019р.) позивач був присутнім на всіх парах, оскільки група відвідувала навчання в повному складі. 
Колегія суддів враховуючи викладене, оцінює критично доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу показів свідків, оскільки такі є протирічливими та у сукупності із зібраними у справі належними письмовими доказами не спростовують відсутність позивача на заняттях курсів підвищення кваліфікації у період з 10.12.2019р. по 13.12.2019р.
Колегія суддів враховує покази ОСОБА_1 , допитаного у якості свідка судом першої інстанції щодо надання ним рапорту на ім`я ректора Одеського державного університету внутрішніх справ Аброськіна В. на дозвіл бути відсутнім у період з 12.12.2019 року по 13.12.2019 року на заняттях за сімейними обставинами, але у зв`язку з тим, що його рапорт залишився без реагування він у вказаний період  перебував на заняттях.
При цьому, в апеляційній скаргі ОСОБА_1 наголошує на тому, що оскільки він подавав відповідний рапорт, це фактично само по собі доводить присутність ОСОБА_1 у навчальному закладі 11.12.2019р. 
Однак такі доводи ОСОБА_1 апеляційний суд оцінює критично, оскільки факт перебування ОСОБА_1 у начальному закладі не підтверджує факту присутності на заняттях.
Позивачем не було надано доказів звернення до Одеського державного університету внутрішніх справ (відділ післядипломної освіти) із скаргами, запереченнями чи зауваженнями щодо ведення відповідних журналів обліку відвідування занять та успішності слухачів курсів підвищення кваліфікації, на які ОСОБА_1 був направлений.
Також, із вказаного вище рапорту не вбачається взагалі фактичне подання такого рапорту у відповідну дату та отримання його ректором Одеського державного університету внутрішніх справ Аброськіним В. 11.12.2019р. на вказаному рапорті відсутні будь-які дані ким та коли він отриманий, відсутні дані про вхідний номер та дату його реєстрації в Одеському державному університеті внутрішніх справ, тощо.
Також, доказів розгляду зазначеного рапорту позивачем/апелянтом до суд не надано.
Поряд з цим, апеляційний суд наголошує на тому, що наявними у справі відомостями обліку відвідування занять у відповідному Журналі зафіксовано відсутність ОСОБА_1 на заняттях, де він мав перебувати під час перевірки явки слухачів на заняттях.
В свою чергу, позивач не зміг пояснити суду першої інстанції, не пояснив також і апеляційному суду причини з яких нібито за його присутності на заняттях проставлені відмітки про його відсутність.
До того ж, згідно наявного в матеріалах справи рапорту начальника відділу післядипломної освіти полковника поліції Томіної В. на ім`я ректора Одеського державного університету внутрішніх справ Аброськіна В., вбачається, що ОСОБА_6 довела до відома ректора про те, що при перевірці слухачів на заняттях під час проведення підвищення кваліфікації у визначений термін, згідно розкладу занять та записами викладачів в Журналі обліку відвідування занять та успішності було виявлено, що слухач ОСОБА_1 , майор поліції, ст. о/у ВКП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області у період з 10.12.2019 року по 13.12.2019 року був відсутній без поважної причини.
Стосовно вказаного рапорту ОСОБА_7 позивач жодних пояснень також не надав. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також не зазначає жодних зауважень з приводу цього рапорту.
Також, як було вірно вказано судом першої інстанції, ані матеріали службового розслідування, ані матеріали адміністративної справи не містять доказів підтверджуючих поважність відсутності позивача на заняттях.
Судова колегія зазначає, що згідно Закону України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” від 15.03.2018 року визначення виду дисциплінарного стягнення належить безпосередньо до дискреційних повноважень органу, який вільний у виборі останнього.
Отже, оскільки що позивач безпідставно ухилявся від належного виконання наказу ГУНП в Миколаївській області № 492 о/с від 21.11.2019 року, яким майора поліції ОСОБА_1 було направлено до Одеського державного університету внутрішніх справ з 09.12.2019 року по 21.12.2019 року для проходження навчання з підвищення кваліфікації працівників карного розшуку, чим допустив порушення вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо обов`язку сумлінно ставитися до виконання обов`язків поліцейського, безумовно виконувати накази керівників, спияння керівникові в організації дотримання службової дисципліни, утриматись від дій, які підривають авторитет Національної поліції, ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" щодо обов`язку неухильно дотримуватись нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, професійно виконувати свої службові обов`язки, а також порушення вимог розкладу відділу післядипломної освіти курсів підвищення кваліфікації працівників карного розшуку з 09.12.2019 року по 20.12.2019 року, затвердженого 06.12.2019 року керівництвом ОДУВС, в частині обов`язкового відвідування занять під час проходження довгострокових курсів підвищення кваліфікації, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, відповідач врахував суть діяння, обставини його скоєння та характеристику позивача за попередній період служби, а тому, оскаржуваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності прийнятий відповідачем у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом.
Загалом, доводи апеляційної скарги зводяться до нібито порушень відповідачем при проведенні службового розслідування прав позивача, ненадання для ознайомлення матеріалів службового розслідування, тощо.
Однак, такі твердження у ході апеляційного розгляду справи не знайшли свого підтвердження. 
Службове розслідування, на переконання колегії суддів відносно позивача було проведено з дотриманням вимог чинного законодавства.
За визначенням ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного Статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Частиною 6 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Відповідно до пункту 2 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 (далі - Порядок №893) поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України “Про захист персональних даних”, “Про державну таємницю” та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.
До матеріалів службового розслідування стосовно позивача та до суду не надано доказів щодо надання позивачем дисциплінарній комісії клопотань, заяв тощо з приводу його участі у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії, або з приводу необхідності отримання правничої допомоги, про що вірно зазначено судом першої інстанції.
З приводу тверджень апелянта про порушення процедури проведення службового розслідування у зв`язку із ненаданням матеріалів службового розслідування для ознайомлення ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що клопотання про яке зазначає позивач у справі (апелянт) про надання для ознайомлення з матеріалами службового розслідування не містить відомостей про його отримання ані начальником ВПН УКЗ ГУНП в Миколаївській області, ані відповідною дисциплінарною комісією, що у свою чергу спростовує доводи апелянта.
З урахуванням всього викладеного вище, зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, та відсутність підстав для скасування спірного наказу.
Доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
З урахуванням часу перебування членів колегії суддів у відпустці, повний текст постанови складено та підписано суддями 12.05.2021р.
Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 310, 315-317, 321, 322, 325, 326, 329 КАС України, апеляційний суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі № 400/1717/20 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено та підписано 12 травня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Димерлій О.О.    Єщенко О.В.