ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021                          місто  Дніпро                                   Справа №  904/6670/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),        
суддів Антоніка С.Г., Дарміна М.О.,  
секретар судового засідання: Загреба В.С., 
представники сторін: 
від позивача: Бондар А.І. адвокат, посвідчення серії НОМЕР_1  від 21.03.2018;
від відповідача: Олійник Є.О. адвокат, ордер серії ДП№2574/041  від 18.01.2021,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 (повний текст оформлений 19.04.2021, суддя Мельниченко І.Ф.) у справі №904/6670/20 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс", смт. Нове,                 м. Кропивницький, Кіровоградська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське",                       с. Софіївка, Криворізький район, Дніпропетровська область 
про стягнення  5 593 783,33 грн., -    

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" на свою користь                   678 040,97 грн. неустойки, 137 257,24 грн. відсотків, нарахованих на суму попередньої оплати, 4 735 935,00 грн. штрафу та 45 550,12 грн. річних.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 у справі №904/6670/20 позов задоволено частково; з  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" стягнуто на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" 610 236,88 грн. пені, 4 262 341,50 грн. штрафу,                    81 209,64 грн.  судового збору; в решті позовних вимог відмовлено. 
Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № РГДФ001 від 07.05.2020 в частині поставки насіння ріпаку (Українського походження врожаю 2020 року) у кількості 1 500,000 тонн+/- 5% за вибором покупця. Місцевим господарським судом встановлено, що 02.07.2020 відповідачем було повернуто позивачу суму попередньої оплати у розмірі        3 189 596,81 грн. та повідомлено про неможливість виконати умови спірного договору через обставини непереборної сили - несприятливі погодні умови, що спричинили загибель посівів ріпаку та, як наслідок, недобір урожаю.
Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження звернення позивача з вимогою про повернення суми перерахованої передоплати за товар, повернення відповідачем 02.07.2020 попередньої оплати, до моменту порушення строків поставки, встановлених в пункті 4.1 спірного договору, місцевий господарський суд визнав безпідставними позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 137 257,24 грн. відсотків, нарахованих на суму попередньої оплати. У зв`язку з тим, що 42 550,12 грн. 3% річних, нараховані на розмір неустойки, місцевим господарським судом відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині. 
Місцевим господарським судом визнано обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 678 040,97 грн. неустойки та  4 735 935,00 грн. штрафу.
Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, місцевий господарський суд дійшов висновку про його часткове задоволення, на 10%. Задовольняючи частково клопотання відповідача, місцевий господарський суд зазначив, що  зобов`язання щодо поставки товару відповідачем не виконано, проте, останній намагався вживати залежні від нього заходи та попередив позивача про неможливість виконати умови спірного договору, позивачеві в добровільному порядку повернув попередню оплату в сумі 3 189 596,81 грн.; при цьому, вказуючи про причини неналежного виконання зобов`язання, відповідач посилається на несприятливі погодні умови, які призвели до зменшення кількості та якості врожаю, що планував (очікував) зібрати відповідач та поставити на адресу позивача, однак не надав доказів, які б свідчили про кількість фактично зібраного врожаю, та докази намагання виконати умови договору, здійсненням постачання товару в кількості, яка була реально зібрана.
Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати частково рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 у справі №904/6670/20 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс"67 804,10 грн. пені, 473 593,50 грн. штрафу, 8 120,96 грн. судового збору. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права в частині висновків щодо розміру, на який підлягає зменшенню неустойка.  Апелянт вказує, що місцевим господарським судом неповно з`ясовані всі обставини, що мають суттєве значення для вирішення спору в оскаржуваній частині, а саме не надано належної оцінки протоколу №35 від 15.07.2020, складеного за участю голови райдержадміністрації Криворізького району Дніпропетровської області, головного спеціаліста  з питань агропромислового комплексу райдержадміністрації, головного агронома відповідача  щодо загибелі 698 га посівів ріпаку озимого у 2020 році, тобто не надано належної оцінки обставинам неможливості виконання зобов`язань за договором. Також апелянт  не погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо невжиття відповідачем заходів з поставки зібраного ріпаку у кількості 300 тон з огляду на те, що запропоновані позивачем умови щодо поставки ріпаку в кількості 300 тон та насіння соняшнику фактично зводились до поставки їх безкоштовно шляхом зменшення їх вартості на суму нарахованих позивачем збитків у розмірі 105 000 доларів США. 
Апелянт звертає увагу, що місцевим господарським судом не враховано, що загальний розмір штрафних санкцій, заявлених позивачем до стягнення, складає 175% від суми попередньої оплати, яка повністю повернута відповідачем. Вказує, що значний розмір штрафних санкцій несумісний з принципом розумності, справедливості та носить не компенсаційний характер, є додатковим надходженням для позивача, які він би не отримав за умови належного виконання відповідачем зобов`язання. За доводами апелянта, позивачем не надано доказів на підтвердження настання реальних негативних наслідків, які безпосередньо пов`язані із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, тому вважає справедливим зменшення штрафних санкцій на 90%. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2021 (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Подобєда І.М., Чус О.В.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 у справі №904/6670/20; розгляд скарги призначений у судове засідання на 30.06.2021. 
21.05.2021 від представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" адвоката Бондаря Артура Ігоровича надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2021 (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Подобєда І.М., Чус О.В.) задоволено заяву представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" адвоката Бондаря Артура Ігоровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
28.05.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Позивач зазначає, що в рішенні місцевого господарського суду міститься оцінка протоколу №35 від 15.07.2020 та обставинам щодо проведення переговорів про поставку зібраного ріпаку в кількості 300 тонн, однак зазначаючи про ненадання належної оцінки вказаним обставинам, апелянт не наводить, в чому саме полягає їх неналежна оцінка. Позивач вказує, що фінансові збитки підтверджені статтями з профільних агарних веб-ресурсів. На думку позивача, зменшення штрафних санкцій на 10% є цілком обґрунтованим матеріалами справи. 
03.06.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" надійшла відповідь на відзив, в якому апелянт не погоджується із доводами позивача, наведеними у відзиві на апеляційну скаргу, та просить задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі. 
У зв`язку із відпусткою суддів Подобєда І.М., Чус О.В., відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання  автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, 29.06.2021 призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/6670/20.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2021, справу №904/6670/20 передано колегії суддів у складі: Орєшкіна Е.В. (головуючий, доповідач), судді Антонік С.Г., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021  справу №904/6670/20 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В (доповідача), суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.
У судовому засіданні, яке відбулося 14.06.2021, представник апелянта підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, представник позивача підтримав заперечення на апеляційну скаргу. 
 У судовому засіданні, яке відбулося 30.06.2021, оголошені вступна та резолютивна частини постанови. 
Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" (постачальник) укладено договір поставки № РГДФ001, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця насіння ріпаку (Українського походження врожаю 2020 року) (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку, визначеному цим договором, на умовах FCA (Франко-Перевізник): село Софіївка, Криворізький район, Дніпропетровська область, згідно "Інкотермс" в редакції 2010 року, за винятком застереження, передбачених цим договором, з подальшою доставкою покупцем/перевізником товару на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЕЗ Градолія", місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Кропивницький, смт. Нове,   вул. Мурманська, 37-Г, код товару згідно УКТ ЗЕД 1205.
Загальна кількість товару, що полягає поставці покупцеві, складає 1 500,000 тон+/- 5% за вибором покупця (пункт 3.1 договору).
Керуючись статтею 524 та частиною 2 статті 533 Цивільного кодексу України, сторони домовились, що ціна однієї тонни товару з показником якості, передбаченими пунктом 2.1 договору, включає в себе ПДВ 20%, та складає гривневий еквівалент 390,00 доларів США (пункт 3.2 договору).
Відповідно до пункту 4.1 договору поставка товару здійснюється партіями автомобільним транспортом в строк з 07.05.2020 по 15.07.2020 включно.
Згідно з пунктом 5.1 договору оплата товару, що поставляється за цим договором, проводиться в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника по ціні, що зазначена в пункті 3.2 договору, з урахуванням пунктів 3.5, 3.7 договору, у такому порядку: часткова оплата за кількість товару, зазначену у пункті 3.1 договору із розрахунку 80,00 доларів США за одну тонну товару, за середнім курсом між курсами купівлі і продажу доларів США на МВРУ, зазначеному на сайті www/minfin.com/currency/mb, встановленого на кінець робочого дня МВРУ, що передує даті здійснення оплати товару, на підставі рахунку-фактури постачальника протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами даного договору.
Курс долару США до гривні, що застосовується до визначення суми часткової оплати, обов`язково фіксується в додатковій угоді до цього договору.
На суму часткової оплати за договором постачальник надає покупцю податкову накладну на відповідну кількість товару із зазначенням ціни товару, що розраховується як добуток доларового еквіваленту ціни, зазначеного в пункті 3.2 договору, та курсу, що був застосований при розрахунку часткової оплати за товар; вказана ціна підлягає обов`язковому коригуванню після поставки товару з урахуванням вимог пунктів 3.2, 3.5, 3.7 (пункт 5.1.1 договору); остаточна оплата за поставлену партію товару по ціні, розрахованою за формулою, зазначеною у пункті 3.2 договору, з урахуванням коригування за якістю відповідно до пунктів 3.5, 3.7, здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту настання останньої з подій зазначених в цьому пункті договору (пункт 5.1.2 договору). 
Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.08.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов`язань за цим договором. При цьому пункти 8.10, 9.13 цього договору діють протягом трьох років з дати поставки товару (пункт 9.1 договору).
Сторонами було укладено додаткову угоду від 19.05.2020 №РГДФ001/1 до договору поставки № РГДФ001 від 07.05.2020, відповідно до пункту 1 якої на виконання пункту 5.1 договору сторони вирішили зафіксувати курс долара США до гривні, що застосовується до визнання суми часткової оплати, який становить 26,58000 грн. за 1 долар США.
Враховуючи зафіксований сторонами курс долара США до гривні, сума часткової оплати з урахуванням ПДВ становить 3 189 596,81 грн. (ПДВ  531 599, 47 грн.) (пункт 2 додаткової угоди).
Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору (пункт 3 додаткової угоди).
За доводами позивача, на виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" здійснено попередню оплату Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" у розмірі 3 189 596,81 грн.; 02.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" повернуло Товариству з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" суму попередньої оплати у розмірі 3 189 596,81 грн. та повідомило про неможливість виконати умови спірного договору через обставини непереборної сили - несприятливі погодні умови, що спричинили загибель посівів ріпаку та, як наслідок, недобір урожаю.
У листі №150 від 06.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" наголосило на необґрунтованість існування обставин непереборної сили, що спричинили неможливість виконання умов договору та неприйнятності односторонньої відмови Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" від виконання умов договору, а також наголосило на застосуванні штрафних санкцій, передбачених договором.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" надіслано лист №20 від 20.07.2020 з обґрунтуванням обставин, що стало причиною невиконання умов спірного договору, у відповіді на який Товариством з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" листом №154 від 21.07.2020 запропоновано зменшити кількість товару, що підлягає поставці за договором, компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" завдані збитки шляхом сплати суми, що еквівалентна 105 000,00 дол. США, а також укласти замість спірного договору, договір поставки насіння соняшнику. 
В подальшому, листом №23 від 23.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" запропонувало укласти додаткову угоду до договору про виключення відповідальності останнього за невиконання умов договору.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" посилається на невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" зобов`язання за договором поставки №РГДФ001 від 07.05.2020 щодо поставки спірного товару та просить стягнути з відповідача на свою користь          678 040,97 грн. неустойки; 137 257,24 грн. відсотків, нарахованих на суму попередньої оплати; 4 735 935,00 грн.  штрафу та 42 550,12 грн. річних.
Предметом спору є стягнення з постачальника на користь покупця 678 040,97 грн. неустойки та 4 735 935,00 грн.  штрафу за не поставку товару; 137 257,24 грн. відсотків, нарахованих на суму попередньої оплати; та 42 550,12 грн. 3% річних.
Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання  належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
За доводами сторін, позивач виконав свої зобов`язання щодо здійснення попередньої оплати вартості товару за договором, однак відповідач товар не поставив; відповідачем  повернуто позивачу суму попередньої оплати у розмірі 3 189 596,81 грн.
Листом № 18 від 02.07.2020 відповідачем повідомлено позивача про неможливість виконати умови спірного договору через обставини непереборної сили - несприятливі погодні умови, що спричинили загибель посівів ріпаку та, як наслідок недобір урожаю. Крім того, у вказаному листі, посилаючись на статтю 651 Цивільного кодексу України, відповідач просив розірвати договір поставки №РГДФ001 від 07.05.2020.
Згідно з частиною 1 статті 651 України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 9.3 договору сторони погодили, що одностороннє розірвання даного договору не допускається, крім випадків, передбачених чинним законодавством та цим договором.
Місцевим господарським судом відхилені посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин у вигляді обставини непереборної сили, як на підставу звільнення від відповідальності.
Так, за приписами частин 1, 2 статті 611 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Згідно зі статтею 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
В статті 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" вказано, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.
Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами у відповідності до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.
Місцевим господарським судом встановлено, що матеріали справи не містять підтверджуючих документів про наявність обставин, що звільняють відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язання; таких документів відповідачем до суду надано не було; надані відповідачем докази на підтвердження втрати посівів через несприятливі погодні умови, а саме: акт про обстеження земельних ділянок комісією у складі представників підприємства та депутата сільської ради, погоджений начальником Відділу агропромислового розвитку Криворізької райдержадміністрації від 05.06.2020; протокол №35 позачергового засідання Криворізької районної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій від 15.07.2020; довідка Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології від 14.07.2020 про місячні суми опадів у м. Кривий Ріг та Криворізькому районі за вересень-грудень 2019 та січень-квітень 2020 року та про максимальну та мінімальну температуру повітря у Кривому Розі у квітні 2020 року, до уваги не приймаються, оскільки спірний договір був укладений 07.05.2020, тобто вже після того, як відбулися події, вказані в вищезазначених документах.
Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що відповідач повинен був мати чітке усвідомлення, яка кількість товару буде створена ним, із врахуванням зазначених погодних умов, які мали місце до моменту укладання спірного договору.  
Згідно зі статтю 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 8.4 договору у разі прострочення поставки товару більш ніж на 5 календарних днів, покупець вправі відмовитися від прийняття товару, а постачальник за вимогою покупця (протягом 1-го робочого дня з отримання вимоги покупця) повертає суму перерахованої передоплати за товар, сплачує суму процентів (35% річних) за користування чужими грошовими коштами, що нараховується з дати перерахування грошових коштів на рахунок постачальника до дати повернення постачальником цієї суми і вимагає розірвання договору.
Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження звернення позивача з вимогою про повернення суми перерахованої передоплати за товар, а відповідачем 02.07.2020 повернута сума попередньої оплати, до моменту порушення строків поставки, встановлених в пункті 4.1 спірного договору, місцевий господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 137 257,24 грн. 35% річних за період з 19.05.2020 по 02.07.2020.
Відповідно до  частини 2 статті 550 Цивільного кодексу України проценти на неустойку не нараховуються.
У зв`язку з тим, що позивачем нараховані  42 550,12 грн. 3% річних на загальну суму неустойки, місцевим господарським судом відмовлено у задоволенні позову в цій частині. 
Апеляційна скарга не містить будь-яких доводів стосовно відмови у задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача 137 257,24 грн. 35% річних за період з 19.05.2020 по 02.07.2020 та 42 550,12 грн. 3% річних.
Відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків.
В силу приписів статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно зі статтею 230, пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.
Відповідно до пункту 8.3 договору у випадку несвоєчасної поставки товару згідно умов цього договору постачальник сплачує покупцеві на вимогу останнього штрафну неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який вона нараховувалася, від загальної ціни несвоєчасно поставленої партії товару за кожен день прострочення.
З огляду на те, що відповідно до умов спірного договору загальна вартість товару складає 15 786 450,00 грн., позивачем на вказану суму нарахована пеня за загальний період з 16.07.2020 по 23.11.2020, що становить 678     040,97 грн. 
За результатом перевірки здійсненого позивачем розрахунку пені порушень не встановлено.
Місцевий господарський суд дійшов до висновку про правомірність нарахування 678     040,97 грн. пені за період з 16.07.2020 по 23.11.2020.
В пункті 8.5 договору сторони погодили, що у разі поставки неякісного товару, або поставки товару у меншій кількості, ніж передбачено цим договором, або відмови від поставки товару постачальник повинен сплатити покупцю штраф у розмірі 30% від суми недопоставленого або непоставленого товару.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем взагалі не було здійснено постачання товару, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 4 735 935,00 грн. штрафу.
Місцевим господарським судом перевірено розрахунок штрафу та встановлено, що позивачем правильно визначена його сума, вимоги позивача в частині стягнення штрафу на зазначену вище суму судом визнано обґрунтованими.
Між тим, Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" заявлено клопотання про зменшення розміру  штрафних санкцій на 90%. 
Розглянувши клопотання відповідача, дослідивши обставини справи у їх сукупності, місцевий господарський суд дійшов висновку про його часткове задоволення, на 10%.
Зменшуючи розмір штрафних санкцій на 10%, місцевий господарський суд зазначив, що на момент розгляду справи зобов`язання щодо поставки товару, відповідачем не виконано, проте, як вбачається з матеріалів справи, останній намагався вживати залежні від нього заходи та попередив позивача про неможливість виконати умови спірного договору, позивачеві в добровільному порядку повернув попередню оплату в сумі 3 189 596,81 грн. Вказуючи про причини неналежного виконання зобов`язання, відповідач посилається на несприятливі погодні умови, які призвели до зменшення кількості та якості врожаю, що планував (очікував) зібрати відповідач та поставити на адресу позивача. Однак, відповідачем не надано доказів, які б свідчили про кількість фактично зібраного врожаю, та докази намагання виконати умови договору, здійсненням постачання товару в кількості, яка була реально зібрана.
З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для  часткового задоволення клопотання відповідача, зменшивши розмір пені та штрафу не більше, як на 10 %.
Апелянт не погоджується із таким зменшенням розміру штрафних санкцій, посилаючись на те, що місцевим господарським судом не надано належної оцінки протоколу №35 від 15.07.2020, складеного за участю голови райдержадміністрації Криворізького району Дніпропетровської області, головного спеціаліста  з питань агропромислового комплексу райдержадміністрації, головного агронома відповідача  щодо загибелі 698 га посівів ріпаку озимого у 2020 році, тобто не надано належної оцінки обставинам неможливості виконання зобов`язань за договором. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" не погоджується із такими доводами апелянта, посилаючись на те, що у рішенні місцевого господарського суду міститься оцінка вказаному протоколу. 
Апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта про те, що місцевим господарським судом не надано належної оцінки протоколу №35 від 15.07.2020, складеного за участю голови райдержадміністрації Криворізького району Дніпропетровської області, головного спеціаліста  з питань агропромислового комплексу райдержадміністрації, головного агронома відповідача  щодо загибелі 698 га посівів ріпаку озимого у 2020 році як обставині, наявність якої є підставою для зменшення розміру неустойки у розумінні статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України. Так, місцевим господарським судом надавалась оцінка вказаному доказу (протоколу №35 від 15.07.2020) як обставині, наявність якої не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності, а не як обставині, наявність якої є підставою для зменшення штрафних санкцій. 
Між тим, апеляційний господарський суд враховує, що підставою нарахування неустойки є непоставка товару урожаю 2020 року через неврожай, тому наданим відповідачем доказам на підтвердження неможливості виконання зобов`язання та в обґрунтування заявленого клопотання про зменшення штрафних санкцій має бути надана оцінка і як обставинам, наявність, яких є / не є підставою для звільнення від відповідальності, так і як обставинам,  наявність яких є / не є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій у разі, якщо відсутні підстави для звільнення від по відповідальності за непоставку товару. 
Апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта про те, що не поставка товару відбулась внаслідок, в тому числі, й неврожаю товару, який мав бути поставлений, однак, погоджується із доводами позивача, що укладаючи договір на поставку майбутнього врожаю, відповідач мав передбачити ризики укладення такого договору, тому відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності, однак є підстави для зменшення розміру неустойки. 
Заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що запропоновані позивачем умови щодо поставки ріпаку в кількості 300 тон та насіння соняшнику зводились до поставки їх в рахунок нарахованих позивачем збитків у розмірі 105 000 доларів США, тобто мали на меті не зміну умов поставки за договором, а компенсацію нарахованих позивачем збитків, які не є предметом спору у справі №904/6670/20. 
Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Таким чином, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи тощо.
Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру неустойки, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та засадах господарського судочинства, визначених статтею 2 Господарського процесуального кодексу України.
Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
За приписами частини третьої   статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій   статті 627 Цивільного кодексу України   засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи всі обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що місцевим господарським судом при застосуванні права на зменшення розміру неустойки, передбаченого статтею 551 Цивільного кодексу України   та   статтею 233 Господарського кодексу України, не надано оцінку всім доводам відповідача та обставинам справи, що призвело до порушення балансу інтересів сторін у спорі та запобіганню настанню негативних наслідків для відповідача.
Так, загальний розмір штрафних санкцій, заявлених позивачем до стягнення, складає 175% від суми попередньої оплати, яка, за доводами сторін, повністю повернута відповідачем. Значний розмір штрафних санкцій несумісний з принципом розумності, справедливості та носить не компенсаційний характер, а є додатковим надходженням для позивача, які він би не отримав за умови належного виконання відповідачем зобов`язання. 
За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта про те, що є справедливим зменшення штрафних санкцій на 90%. 
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи (пункт 3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України). 
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта, наведеними в обґрунтування апеляційної скарги.
Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, для скасування рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача     542 432,78 грн. пені, 3 788 748,00 грн. штрафу з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача 542 432,78 грн. пені, 3 788 748,00 грн. штрафу. 
При цьому апеляційний господарський суд зазначає, що при зменшенні розміру неустойки, яка правомірно нарахована позивача, судовий збір повністю покладається на відповідача, тому стягнення з відповідача на користь позивача 81 209,64 грн. судового збору є правильним. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача у розмірі 97 451,57 грн. (відповідно до розміру оскаржуваної апелянтом суми            (4 331 180,78 грн.)). 
Керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 у справі №904/6670/20 задовольнити.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 у справі №904/6670/20 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" 542 432,78 грн. пені, 3 788 748,00 грн. штрафу.
Прийняти в цій частині нове рішення.
У задоволенні позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" 542 432,78 грн. пені, 3 788 748,00 грн. штрафу відмовити. 
В решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 у справі №904/6670/20 залишити без змін. 
Викласти абзац другий резолютивної частини рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 у справі №904/6670/20 в наступній редакції:
"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" 67 804,10 грн. пені, 473 593,50 грн. штрафу, 81 209,64 грн. судового збору". 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" 97 451,57 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. 
Видачу наказів відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 30.06.2021. 

Головуючий суддя                                                                              Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                                     С.Г. Антонік    

Суддя                                                                                                      М.О. Дармін      

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, постанови Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі №904/6670/20 поштою не надсилаються.
Надіслати копії цієї постанови на електронні адреси (згідно з наявною в матеріалах справи інформацією) Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" (gradoil.foods@gmail.com), представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" адвоката Бондаря Артура Ігоровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" адвоката Олійник Євгенії Олександрівни ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).