УХВАЛА
 
20 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 295/10390/18
провадження № 61-7634ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 
09 липня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 лютого 
2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та встановлення порядку користування земельною ділянкою,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та встановлення порядку користування земельною ділянкою.
 
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, позов  задоволено частково.
 
Виділено в натурі ОСОБА_3 Ѕ частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме приміщення: коридор 
№ 2-1, площею 7,7 кв. м.; санвузол 2-2, площею 5,7 кв. м; житлову кімнату № 2-3, площею 19,3 кв. м; житлову кімнату № 2-4, площею 12,1 кв. м; коридор № 1-7, площею 6,6 кв. м; 12,25 частин веранди № 1-8 (12/25), площею 2,9 кв. м, всього по будинку 
54,3 кв. м. Господарські будівлі та споруди: огорожа № 1, сарай літера «Б», вбиральня літера «У».
 
Виділити в натурі ОСОБА_1 Ѕ частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме приміщення: тамбур 
№ 1-1, площею 3,1 кв. м; кухню № 1-2, площею 9,1 кв. м; коридор № 1-3, площею 
6,5 кв. м, житлова кімната № 1-4, площею 10,1 кв. м, житлова кімната № 1-5, площею 11,9 кв. м, коридор № 1-6, площею 5,8 кв. м, 2,25 частин веранди № 1-8 (13/25), площею 3,1 кв. м, всього по будинку 49,6 кв. м. Господарські будівлі та споруди: огорожа № 2, огорожа № 3.
 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 464,00 грн різниці вартості збільшення майна.
 
Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Встановлено порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до 3 варіанту визначеного висновком експерта :
- ОСОБА_3 виділено в користування земельну ділянку площею 239,0 кв. м 
(0,0239 га), що на схемі позначена під № 1 (зображена зеленити кольором), яка проходить по точках: 21-22-23-31-30-29-28-27-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-19-20-21, зі сторонами: 5,34м-4,49м-1,0м-лінія проходить по тильному фасаду погреба 
(літ. «Пг») - лінія проходить по лівому фасаду погреба (літ. «Пг») - 1,46м - лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. «А») - 2,6м-0,36м-8,12м-1,29м-3.4м-3,79м-3,4м-2,51м-2,1м-0,77м-4,37м-0,77м-0,6м-3,0м-4,15м-5,17м-6,64м, в тому числі ділянку площею 8,6 кв. м (0,00086 га), що на схемі позначена під № 1-1 (зображена зеленим кольором зі штрихуванням), яка проходить по точках: 24-23-31-30-29-28-26-25-24 зі сторонами: 
1,0м- 1,0м - лінія проходить по стіні тильного фасаду погреба (літ. «Пг») - лінія проходить по стіні лівого фасаду погреба (літ. «Пг») - 1,46м-0.15м-5,88м-4,29м, пропонується надати обмеженим використанням для забезпечення ОСОБА_1 можливістю доступу, обслуговування та поточного ремонту погребу (літ. «Пг»), відповідно п. 3.25 ДБН 360-92** та п.6.1.41 ДБН 5.2.2-12:2018.
- ОСОБА_1 виділено в користування земельну ділянку площею 239,0 кв. м 
(0,0239 га), що на схемі позначена під № 2 (зображена жовтим кольором), яка проходить по точках: 1-2-3-4-5-27-28-29-30-31-23-22-21-1, зі сторонами: 
9,46м-4,23м- 1,21м-9,52м-2,6м - лінія проходить по лінії поділу житлового будинку 
(літ. «А») - 1,46м - лінія проходить по лівому фасаду погреба (літ. «Пг») - лінія проходить по тильному фасаду погреба (літ. «Гіг»)- 1,0м-4.49м-5,34м-4,17м.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У травні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,  подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 09 липня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на повторний розгляд до суду першої інстанції.
 
Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
 
Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилаються на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави (підставу) касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
 
Верховний Суд роз`яснює скаржнику положення статті 400 ЦПК України, відповідно до якої переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
За правилами частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
 
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення скаржником підстав для касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду касаційної скарги.
 
Виконання вищенаведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі. 
 
За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги. 
 
Суд касаційної інстанції роз`яснює, що скаржнику для усунення даного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити підставу(и) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування. 
 
Тобто, заявнику слід чітко зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) для подачі даної касаційної скарги та відповідне обґрунтування (посилання на норму закону, правові висновки Верховного Суду, висловлені в подібних правовідносинах тощо) з урахуванням вимог цієї ухвали.
 
За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала
 
З урахуванням вищенаведеного касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 
09 липня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 лютого 
2021 рокузалишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.
 
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              А.  А. Калараш