ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 820/3344/17
адміністративне провадження № К/9901/876/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О. Р.,
суддів - Кашпур О. В., Уханенка С. А.
розглянув як суд касаційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу №820/3344/17 
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року, ухвалену в складі: головуючого судді: Старостіна В.В. суддів Бегунца А.О., Рєзнікової С.С.,
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1.  ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1, МЮ України), Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - відповідач-2, ГТУЮ в Полтавській області) з вимогами:
1.1.  скасувати наказ МЮ України №2016/5 від 26 червня 2017 року про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);
1.2.  зобов`язати МЮ України внести зміни до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України щодо арбітражного керуючого ОСОБА_1 про скасування наказу МЮ України № 2016/5 від 26 червня 2017 року.
2. На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що дисциплінарне стягнення застосоване до неї безпідставно, адже вона правильно зарахувала частину коштів, одержаних від продажу заставного майна, у рахунок погашення витрат на його утримання та продаж. Позивачка також звертала увагу на пропуск відповідачем-1 строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, який становить два місяці з дня виявлення проступку, але не більше року з дня його вчинення.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3. Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 31 березня 2017 року по 04 квітня 2017 року ГТУЮ в Полтавській області на підставі скарг ТОВ «ФК «Приватні інвестиції»» від 02 червня 2016 року №1840 та від 11 жовтня 2016 року №2008 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 .
4. Результати перевірки оформлені довідкою від 04 квітня 2017 року №12, якою встановлено порушення позивачкою:
4.1.  абзацу 2 частини другої статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції до 19  січня 2013 року щодо використання майна банкрута, яке є предметом застави, виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя;
4.2.  статей 4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України щодо виконання вимог ухвал господарського суду, які набрали законної сили.
5. 12 квітня 2017 року ГТУЮ в Полтавській області складено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №12, у якому зазначено порушення, допущені арбітражним керуючим Погорілою О.І.
6. 13 квітня 2017 року ГТУЮ в Полтавській області направило до Департаменту з питань судової роботи та банкрутства МЮ України пропозицію щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладення дисциплінарного стягнення.
7. 25 квітня 2017 року Департаментом з питань судової роботи та банкрутства МЮ України направлено Дисциплінарній комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання №957 про накладення на арбітражну керуючу ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.
8. Рішенням Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оформленим протоколом від 01 червня 2017 року № 60/06/17, вирішено застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.
9. Наказом МЮ України від 26 червня 2017 року №2016/6 анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №227 від 20 лютого 2013 року, видане ОСОБА_1 .
10. Не погоджуючись з указаним наказом, позивачка звернулася до суду.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
11. Харківський окружний адміністративний суд постановою від 23 жовтня 2017 року позов задовольнив:
11.1. скасувано наказ МЮ України №2016/5 від 26 червня 2017 року «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 »;
11.2.  зобов`язано МЮ України внести зміни до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України щодо арбітражного керуючого Погорілої О.І. про скасування наказу Міністерства юстиції України № 2016/5 від 26 червня 2017 року.
12. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про накладення дисциплінарного стягнення на арбітражного керуючого приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
13. Як установив суд першої інстанції, описані в довідці та акті порушення позивачкою вчинено до 17 червня 2016 року, у зв`язку з чим граничним терміном притягнення її до відповідальності є 17 червня 2017 року, тоді як у спірних правовідносинах наказ про позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого МЮ України було прийнято від 26 червня 2017 року, тобто за межами строків для притягнення до дисциплінарної відповідальності.
14. Суд першої інстанції також уважав, що перелік підстав для застосування до арбітражних керуючих дисциплінарних стягнень визначено в пункті 7.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом МЮ України від 27  червня 2013 року №1284/5, зареєстрованим у МЮ України 03 липня 2013 року за № 1113/23645.
15. За висновками суду першої інстанції, невиконання рішення господарського суду не становить складу дисциплінарного правопорушення, за яке на арбітражного керуючого, відповідно до вказаного порядку, може бути накладене дисциплінарне стягнення.
16. Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 11 грудня 2017 року постанову Харківського окружного адміністративного суду скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовив.
17. Приймаючи протилежне рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що факт виявлення проступку був зафіксований в акті від 12 квітня 2017 року №12, а факт виявлення проступку було встановлено в ухвалах Господарського суду Харківської області від 13 грудня 2016 року, від 28 лютого 2017 року, від 07 березня 2017 року та від 11 квітня 2017 року у справі № 5023/9139/11.
18. З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції уважав безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що дисциплінарне стягнення до позивачки було застосовано за межами визначених у законі строків.
19. Також, посилаючись на положення абзацу другого частини другої статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції до 19 січня 2013 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доведеність матеріалами перевірки факту вчення позивачкою дисциплінарного проступку, що виразився у неперерахуванні заставному кредиторові ста відсотків коштів, одержаних від реалізації заставного майна боржника.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції
20. У касаційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
21. На обґрунтування вимог касаційної скарги позивачка зазначила, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про дотримання відповідачем строків накладення дисциплінарного стягнення.
22. Позивачка доводить, що днем виявлення порушення, про які йдеться в акті від 12 квітня 2017 року №12, є день одержання скарги ТОВ «ФК «Приватні інвестиції»», тобто 02 червня 2016 року, а тому й застосувати дисциплінарне стягнення відповідач міг протягом двох місяців з указаної дати.
23. Позивачка також зазначає, що правомірно спрямувала частину коштів, одержаних від продажу майна, заставодержателем якого було ТОВ «ФК «Приватні інвестиції»», на покриття витрат, пов`язаних з його утриманням і реалізацією.
24. З урахуванням викладеного позивачка вважає, що її безпідставно та за межами визначених у законі строків було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
25. У відзиві на касаційну скаргу відповідачі зазначили, що суд апеляційної інстанції повно та всебічно встановив обставини, що мають значення для розгляду справи, і правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим підстав для скасування його рішення немає.
26. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Желтобрюх І.Л., суддям Білоусу О.В., Стрелець Т.Г.
27. Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
28. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 05 червня 2019 року, у зв`язку із унесенням змін до спеціалізації суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палатах Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
29. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2019 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Уханенку  С.А.
V. Джерела права та акти їхнього застосування
30. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
31. 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі щодо меж касаційного перегляду, унесені зміни.
32. Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 15 січня 2020 року №460-IX передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
33. З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями КАС України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом України від 15 січня 2020 року №  460-IX.
34. Відповідно до статті 105 Закону України від 14 травня 1992 року №2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції до 19 січня 2013 року; далі - Закон № 2343-XII) дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов`язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
35. Згідно з частиною першою статті 107 Закону №2343-XII арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.
36. Частиною четвертою статті 107 Закону №2343-XII передбачено, що рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
37. Відповідно до частини п`ятої статті 107 Закону №2343-XII про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
38. Згідно з частиною першою статті 109 Закону №2343-XII дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1)  попередження; 2)  позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
39. Частиною третьою статті 109 Закону №2343-XII рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
40. Механізм застосування дисциплінарних стягнень до арбітражних керуючих визначено в Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом МЮ України від 27 червня 2013 року №1284/5, зареєстрованим у МЮ України 03 липня 2013 року за № 1113/23645 (далі - Порядок №1284/5).
41. Відповідно до пункту 1.3 Порядку №1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий) здійснюють МЮ України як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції МЮ України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства.
42. Згідно з пунктом 5.1 Порядку №1284/5 в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку (додаток 7) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.
43. Відповідно до підпункту 5.4.3 пункту 5.4 Порядку №1284/5 у резолютивній частині Довідки комісією підсумовуються результати перевірки та зазначаються: у разі встановлення під час проведення перевірки порушень вимог законодавства - порушення та посилання на структурні елементи нормативно-правового акта, який порушено; порушення, які підлягають усуненню, та порушення, усунення яких є неможливим (арбітражним керуючим пропущено строки виконання повноважень, встановлені порушення, які були допущені на попередній стадії процедури банкрутства, тощо).
44. Пунктом 6.1 Порядку №1284/5 передбачено, що арбітражний керуючий має право протягом п`яти робочих днів після складення Довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії.
45. Відповідно до пункту 6.3 Порядку №1284/5 комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 8) (далі - акт перевірки) протягом: двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень щодо Довідки.
46. Згідно з пунктом 6.13 Порядку №1284/5 у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов`язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання.
47. У цьому випадку орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін`юсту щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - пропозиція).
48. Пунктом 7.1 Порядку №1284/5 передбачено, що підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є: встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей; вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки; грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства України, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.
49. Згідно з пунктом 7.2 Порядку №1284/5 протягом п`яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом Мін`юсту від органу контролю пропозиції структурний підрозділ Мін`юсту готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - подання).
50. Відповідно до пункту 7.5 Порядку №1284/5 рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
51. Пунктом 7.6 Порядку №1284/5 передбачено, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.
52. Згідно з частинами першою, другою статті 113 Закону №2343-XII у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.
53. Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
VI. Позиція Верховного Суду
54. Виходячи з положень частини четвертої статті 107, частини третьої статті 109 Закону №2343-XII та пункту 7.5 Порядку №1284/5, рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
55. Аналіз викладених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що в правовідносинах, пов`язаних із контролем за діяльністю арбітражних керуючих, органом, що встановлює наявність в діях арбітражного керуючого дисциплінарного проступку та приймає рішення про можливість та доцільність застосування певного виду дисциплінарного стягнення, є Дисциплінарна комісія.
56. Водночас органом, уповноваженим безпосередньо накладати дисциплінарні стягнення є Державний орган з питань банкрутства - МЮ України.
57. Тотожних за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23  липня 2020 року у справі 806/928/17, від 03 вересня 2020 року у справі №826/13149/18.
58. Проте в постанові від 11 березня 2020 року у справі №818/696/17 Верховний Суд зазначив, що системний аналіз статей 105, 107 Закону №2343-XII дає підстави для висновку, що арбітражний керуючий може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, яким уважається винне невиконання або неналежне виконання ним своїх обов`язків. Накладення дисциплінарного стягнення на арбітражного керуючого здійснюється на підставі рішення МЮ України, який є державним органом з питань банкрутства, за поданням Дисциплінарної комісії (п.  33). Притягнення до відповідальності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) обмежено певними строками. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Установлення вказаних строків є забезпеченням, у першу чергу, принципу правової визначеності, який є одним із елементів верховенства права (п.  44).
59. Таким чином, застосувати до арбітражного керуючого дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого МЮ України може на підставі подання Дисциплінарної комісії в межах строків, визначених у частині четвертій статті 107, частині третій статті 109 Закону №2343-XII, - протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
60. Водночас, виходячи з пунктів 5.4, 6.6 Порядку №1284/5, днем виявлення проступку є день складання довідки за результатами перевірки, у резолютивній частині якої має міститися висновок про зміст порушення та посилання на структурні елементи нормативно-правового акта, який порушено; перелік порушень, які підлягають усуненню, і порушень, усунення яких є неможливим.
61. Як установили суди попередніх інстанцій, довідку за результатами перевірки позивачки, у якій було зафіксовано факт вчинення позивачкою порушень, що були підставою для застосування до неї дисциплінарного стягнення, було складено 04 квітня 2017 року.
62. Отже, дисциплінарне стягнення щодо позивачки могло бути застосовано не пізніше 04 червня 2017 року, тоді як оскаржуваний наказ МЮ України №  2016/6 прийнято 26 червня 2017 року, тобто за межами двох місяців з дня виявлення правопорушення.
63. Суд також уважає правильним висновки суду першої інстанції про те, що дисциплінарне стягнення застосовано більш ніж через рік з дня вчинення правопорушення, зафіксованого у довідці від 04 квітня 2017 року №12 та акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 12  квітня 2017 року №  12.
64. Як установив суд першої інстанції, аукціон, на якому було реалізоване майно, заставодержателем якого є ТОВ «ФК «Приватні інвестиції»», відбувався 26 лютого 2015 року. 06 березня 2015 року з переможцем конкурсу був укладений договір купівлі-продажу, а напрямок зарахування коштів у розмірі 370  545,00 грн, одержаних у наслідок продажу заставного майна, у тому числі спрямовування частини коштів на покриття витрат, пов`язаних із утриманням та продажем такого майна, було затверджено рішенням комітету кредиторів, оформленим протоколом від 17 червня 2016 року.
65. Таким чином, суд першої інстанції правильно вважав, що днем вчинення проступку є період до 17 червня 2016 року, у зв`язку з чим притягнути позивачку до відповідальності за дії, пов`язані з розподілом коштів від реалізованого майна, що перебувало в заставі ТОВ «ФК «Приватні інвестиції»», МЮ України могло не пізніше 17 червня 2017 року.
66. Проте дисциплінарне стягнення на позивачку було накладено наказом МЮ України від 26 червня 2017 року №2016/6.
67. Таким чином, суд першої інстанції зробив правильні висновки про застосування до позивачки дисциплінарного стягнення як за межами строків виявлення, так і за межами строків вчинення правопорушення, що є підставою для скасування наказу, яким таке стягнення було накладено.
68. Пунктом 4 частини першої статті 349 КАС України (у редакції, чинній до 08  лютого 2020 року) передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
69. Відповідно до частини першої статті 352 КАС України (у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
70. Оскільки під час ухвалення рішення суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, то касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року скасуванню із залишенням в силі постанови Харківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року.
71. Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
72. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року задовольнити.
73. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року у справі 820/3344/17 скасувати.
74. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року у справі 820/3344/17 залишити в силі.
75. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська

Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    
                                                                                                    С.А. Уханенко