Ухвала
10 червня 2021 року
м. Київ
справа № 619/1996/20
провадження № 61-8700ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 131 683 грн 
81 коп.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 20 000 грн, 3 % річних за користування грошовими коштами у розмірі 7 204 грн 92 коп., інфляційні збитки у розмірі 45 578 грн, а всього 
72 782 грн 92 коп. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Додатковим рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2021 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28 455 грн 
10 коп.
Постановою Харківського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.
Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року в частині стягнення 3 % річних за користування грошовими коштами у розмірі 7 204 грн 92 коп. та інфляційних збитків у розмірі 
45 578 грн - скасовано та відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову в цій частині.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Додаткове рішення Дергачівського районного суду Харківської області 
від 22 січня 2021 року змінено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.
У квітні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення у частині стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 20 000 грн та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270 грн.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Ціна позову у цій справі становить 131 683 грн 81., що станом на 01 січня 
2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у касаційній скарзі вказала, що справа має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Верховний Суд, враховуючи ціну позову, часткове задоволення скарги та доводи представника заявника, викладені у касаційній скарзі, які фактично зводяться до незгоди з висновком суду апеляційної інстанції, зробленими за результатами оцінки доказів, та необхідності переоцінки доказів, що згідно статті 400 ЦПК України не належить до компетенції суду касаційної інстанції, з такими твердженнями не погоджується і вважає їх необґрунтованими. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України 
суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                                    С. Ф. Хопта
 
       Є. В. Синельников
 
       В. В. Шипович