УХВАЛА

22 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 440/5689/20
адміністративне провадження № К/9901/20383/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської  О.Р. (далі - Суд), 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року в справі №440/5689/20 за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до Господарського суду Полтавської області, за участю третьої особи - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, - про стягнення заробітної плати та компенсації за час перебування на лікарняному,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) в інтересах недієздатного ОСОБА_2 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Господарського суду Полтавської області, за участю третьої особи - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила стягнути заробітну плату в розмірі 42625,96 грн та компенсацію за час перебування на лікарняному.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від              12 квітня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року в справі №440/5689/20 повернуто особі, яка її подала.
28 травня 2021 року до Суду вдруге надіслано касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року в справі №440/5689/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про її повернення з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень ОСОБА_1 зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: «щодо обґрунтованості невиплати суддівської винагороди відстороненому від здійснення правосуддя судді у редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (від 07.07.2010) до послідуючих змін у ст. 49 указаного закону щодо: суддя на час відсторонення від посади позбавляється права на отримання доплат до посадового окладу судді (на період виникнення спірних правовідносин у 2012 році це питання не було врегульовано законодавчо)». 
Водночас скаржницею не наведено, щодо якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах. Скаржниця повинна чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржниці, відповідна норма повинна застосовуватися.
З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання скаржниці на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Доводи скаржниці зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій, що виключає можливість їх перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341   КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що скаржницею не обґрунтовано передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень не підлягає вирішенню.
Керуючись статтями  248, 328, 332, 334, 341 КАС України,  Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року в справі №440/5689/20 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя:                                                                                                      О.Р. Радишевська