ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року                                                                                    Справа № 903/704/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Маціщук А.В. 

секретар судового засідання Орловська Т.Й.,

представники учасників справи:
прокурор-          Манжаюк Д.Л.;
позивач 1-          Савчук Г.Р.;          
позивач 2-          не з`явився;
позивач 3-          не з`явився;  
третя особа Позивача-   Віктюк Р.О.;   
відповідач 1-       Василюк І.М., Алексеєнко А.А.;
відповідач 2-       не з`явився;
третя особа Відповідача 1-   не з`явився;
третя особа Відповідача 2-   не з`явився,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Від-повідача 1-Баківцівської сільської ради на рішення господарського суду Волинської області від 26.01.2021, повний текст якого складено 05.02.2021, у справі №903/704/20 (суддя Слободян О.Г.)

за позовом Керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі 
1. Кабінету Міністрів України м.Київ
2. Головного управління Держгеокадастру у Волинській області м.Луцьк
3. Національної академії аграрних наук України м.Київ
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача -
Державне підприємство «Перемога» Волинської державної 
сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук 
України с.Баківці Луцького р-ну Волинської обл.
до                1. Баківцівської сільської ради с.Баківці Луцького р-ну Волинської обл.
                  2. Боратинської сільської ради с.Боратин Луцького р-ну Волинської обл.
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідачів -
 1. Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу 
    Веремчук Сергій Володимирович м.Луцьк 
  2. Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу 
    Кухлевська Мирослава Валеріївна м.Луцьк
про визнання незаконними та скасування рішень, 
      скасування державної реєстрації та 
      припинення речових прав,- 

У вересні 2020 року Керівник Волинської місцевої прокуратури (надалі в тексті – Прокурор) звернувся Керівник Волинської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Волинсь-кої області з позовом, з урахуванням заяв про зміну предмета позову від 06.11.2020 (вх.№01-72/ 13/20) та від 14.12.2020 (вх.№01-72/14/20), в інтересах держави в особі Кабінету міністрів України, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Національної академії аграрних наук України до Баківцівської сільської ради та Боратинської сільської ради про  визнання незаконним та скасування рішень Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 16.06. 2020 №30/2 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області»; від 19.06.2020 №31/2 «Про зат-вердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних діля-нок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області»; від 24.06.2020 №32/2 «Про внесення змін до рішення сесії №30/2 від 16.06.2020 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області»; скасування рішень державних реєстраторів про проведену державну реєстрацію прав на нерухоме майно, якими проведено державні реєстрації за Баківцівською сільською радою права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 0722880500:04:000:0008, 0722880500:03:000:0014, 0722880500:04:000:0007, 0722880500:03:000:0015, 0722880500:03:000:0001, 0722880500:03:000: 002, 0722880500:04:000:0002, 0722880500:03:000:0007, 0722880500:03:000:0003, 0722880500:05:000: 0002,  0722880500:04:000:0003, 0722880500:04:000:0001, 0722880500:03:000:0008, 0722880500:03: 000:0011, 0722880500:04:000:0006; скасування державної реєстрації земельних ділянок в Держав-ному земельному кадастрі та припинення речових прав Баківцівської сільської ради на земельні ділянки.(т.1, арк.справи 1-25; т.3, арк.справи 174-184; т.4, арк.справи 251-262).
Ухвалою господарського суду Волинської області від 28.09.2020 відкрито провадження у справі №903/704/20; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – Державне підприємство «Перемога» Волинської державної сільсько-господарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.(т.3, арк.справи 101-103).
          Ухвалою від 24.11.2020 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – приватних нотаріусів Луцького місь-кого нотаріального округу Веремчука Сергія Володимировича та ОСОБА_1 -ріївну.(т.4, арк.справи 239-242)
          Ухвалою від 16.12.2020 залучено до участі у справі співвідповідачем Боратинську сільську раду.(т.6, арк.справи 70-77).
Рішенням господарського суду Волинської області від 26.01.2021 позов Прокурора задово-лено в повному обсязі. Рішення вмотивоване тим, що спірні земельні ділянки перебувають у пос-тійному користуванні ДП «ДГ «Перемога» та належать до земель сільськогосподарського призна-чення державної власності, замовником документації із землеустрою щодо інвентаризації вказа-них земель у відповідності до ч.5 ст.122 Земельного кодексу України повинно бути Головне управ-ління Держгеокадастру у Волинській області або землекористувач, яким є державне підприємство.
Баківцівська сільська рада Луцького району не може бути власником спірних земельних ділянок та в свою чергу замовником документації із землеустрою щодо спірних земель, тому рішення органу місцевого самоврядування від 16.06.2020 №30/2, від 19.06.2020 №31/2 та від 24.06. 2020 №32/2 підлягають скасуванню. Крім того, похідні вимоги про скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію спірних земельних ділянок, скасування державної реєстрації цих земельних ділянок у Державному земельному кадастрі та припинення права комунальної власності на спірні земельні ділянки, які з огляду на вищезазначене, є також підставні та підлягають до задоволення.(т.6, арк.справи 271-284).
Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Баківцівська сільська рада подала скаргу до Пів-нічно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарсь-кого суду Волинської області від 26.01.2020 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким відмо-вити у задоволенні позову.(т.7, арк.справи 3-15). 
Обґрунтовуючи скаргу Баківцівська сільська рада зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матері-ального права. На думку Скаржника, суд безпідставно не врахував, що надана Прокурором копія державного акту на право постійного користування від 25.03.1994 серії ВЛ №11 з відміткою «з оригіналом згідно» не є належним та допустимим доказом у справі. Судом першої інстанції, замість з`ясування способу та обставин завіряння вказаного документа прокурором, надати пра-вову оцінку намаганням подати вказану копію як належний доказ, здійснено посилання на вказану копію як належний та допустимий доказ прав ДП «ДГ «Перемога»» на землекористування земель-ними ділянками. Наголошує, що рішенням Луцької районної Ради народних депутатів від 22.03. 1994 №16/10 (зазначено як підстава видачі державного акту) вбачається (та не заперечується учас-никами), що Державний акт видано Насінницькому радгоспу «Перемога». Вказаним рішенням районної ради державний акт ДГ «Перемога» не видавався. З огляду на вказане, не відповідає дійсності та не ґрунтується належними доказами висновок суду, що «право постійного користу-вання у ДП «ДГ «Перемога» виникло у 1994 році», а також, що «земельна ділянка загальною пло-щею 2 019,55 га є сформованою». Матеріали справи не містять належних доказів того, що ДП «ДГ «Перемога» сформовано на законних підставах земельну ділянку загальною площею 2 019,55 га та що земельна ділянка в зазначеному розмірі взагалі перебувала у користуванні вказаного підпри-ємства. Відповідачем зверталась увага суду першої інстанції на відсутність правового зв`язку між Насінницьким радгоспом «Перемога» (якому рішенням районної ради від 22.03.1994 №16/10 вирішено видати державний акт) та Дослідним господарством «Перемога» (яке значиться земле-користувачем в Державному акті 25.03.1994 серії ВЛ №11 та Книзі реєстрації). Безпідставним вважає також посилання суду першої інстанції на Книгу реєстрації державних актів на право постійного користування землею підприємств, організацій і установ як доказ законності користу-вання ДП «ДГ «Перемога» спірною землею. На думку Скаржника вказана Книга реєстрації містить очевидні ознаки підроблення. Зокрема, в порушення вимог Інструкції, яка затверджена Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 №28 (зареєстровано в Мініс-терстві юстиції України 23.04.1993 за №31) перша сторінка Книги (із записом щодо землекорис-тувача) вклеєна та не є прошнурованою. Не вважає вказаний документ доказом законності набуття ДП «ДГ «Перемога» права користування земельною ділянкою. Головуючим суддею в суді першої інстанції, без виходу до нарадчої кімнати та постановлення ухвали суду як окремого документа – відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи, у зв`язку з закінченням строку розгляду справи по суті та відсутністю сумнівів щодо підробки оригіналу Книги, що свідчить про упередженість при розгляді справи. Всупереч нормам ГПК України, головуючим суддею не забезпечено збереження в матеріалах справи оригіналу Книги як одного з доказів обґрунтування позовних вимог, на який здійснено посилання в оскаржуваному судовому рішенні. Крім цього, допущені головуючим суддею порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, оскільки оскаржуване судове рішення ухвалено суддею, якому заявлено обґрунтований відвід. Враховуючи відсутність будь-яких доказів щодо включення радгоспу (насінницького радгоспу) «Перемога» до складу Академії; відсутність доказів правонаступництва між радгоспом та дослід-ним господарством тощо, зазначення у внутрішньому наказі УААН від 01.04.1992 №80 про перейменування елітно-насінницького радгоспу «Перемога» на дослідне господарство «Перемога» не є свідченням обґрунтованості позовних вимог. Із вказаного наказу взагалі незрозуміло, що мова йдеться про перейменування радгоспу на території Луцького району. Вказані обставини є підста-вами для обґрунтованого висновку про підроблення окремих документів та створення окремих документів «заднім числом» для надання законності вигляду користування земельними ділянками ДП «ДГ «Перемога». Наданий Прокурором технічний звіт по видачі державного акту (п.22 додат-ків до позовної заяви) також не підтверджує обґрунтованість заявлених вимог. Позивачем наведено невірні пояснення щодо вказаного документу, які також безпідставно взято до уваги судом першої інстанції як доказ прав землекористування ДП «ДГ «Перемога». Задовольняючи позов Прокурора, суд першої інстанції безпідставно навів висновок про перебування у користуванні ДП «ДГ «Перемога» особливо цінних земель та помилково застосував положення ст.ст. 149, 150 ЗК України. Оскільки у встановленому законодавством порядку не приймалось рішення про передачу (включення) спірних земельних ділянок до складу Академії та/або ДП «ДГ «Перемога» – Відповіда-чем правомірно прийнято рішення про інвентаризацію земель, затвердження технічної документа-ції із землеустрою, а в подальшому правомірно зареєстровано право комунальної власності. Докази того, що вказані земельні ділянки є державною власністю в матеріалах справи відсутні. Вказані твердження використовуються в інтересах третьої особи виключно з метою забезпечувати незаконне використання земельних ділянок.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 відкрито про-вадження у справі №903/704/20, а ухвалами від 07.04.2021 та 19.04.2021 відкладено розгляд справи. (т.7, арк. справи 66, 197, т.8, арк.справи 43).
Крім того, у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності суддею членом-колегії Гудак А.В., за наслідками повторного автоматизованого розподілу справи між суддями – колегія суддів у складі: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Маціщук А.В., суддя Розізнана І.В. ухвалою від 12.05.2021 прийняла до свого провадження апеляційну скаргу у справі №903/704/20. Крім того, задоволено клопотання Кабінету міністрів України про участь в судовому засіданні в режимі відео-конференції.(т.8, арк.справи 70-74, 93-99).
Ухвалою від 12.05.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Бакіцівської сільської ради про призначення експертизи у справі №903/704/20.(т.7, арк.справи 144-145, 150-151; т.8, арк. спра-ви 167-169).
19.03.2021 від Прокурора, 24.03.2021 від Держгеокадастру та 31.03.2021 від НААНУ та 05.05.2021 від Кабінету міністрів України надійшли відзиви, у яких сторони заперечують проти задоволення апеляційної скарги та просять суд залишити рішення суду першої інстанції  без змін. (т.7, арк.справи 74-88, 106-115, 130-133; т.8, арк.справи 57-65).
Крім того, 05.04.2021 на електронну адресу та 06.04.2021 поштою від Скаржника надійшли пояснення, у яких він додатково підтримує свою апеляційну скаргу та просить її задоволити.(т.7, арк.справи 153-159, 163-168).
09.04.2021, 19.04.2021 від ДП «ДГ «Перемога» надійшли додаткові пояснення на апеляційну скаргу, в яких останнє наголошує на безпідставності позову скарги, оскільки є постійним користу-вачем спірної землі на підставі державного акта.(т.7, арк.справи 196-197, 218-220, 231, 238).
13.05.2020 від Боратинської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі її представника.(т.8, арк.справи 101-102) 

В усіх судових засіданнях апеляційної інстанції 07.04.2021, 19.04.2021 та 13.05.2021 предс-тавники Скаржника підтримали свою апеляційну скаргу в повному обсязі. Наголошували, що пози-вачі не є належними, а Прокурор не довів, що спірна земельна ділянка належала на праві постій-ного користування саме ДП «ДГ «Перемога». Крім того, звертали увагу, що рішенням Луцької районної народних депутатів від 22.03.1994 №16/10 земельна ділянка виділялася не тій особі, яка отримала Державний акт. 
Прокурор, представник Позивача-1 та представник Третьої особи Позивача заперечили проти задоволення апеляційної скарги; наголошували, що предметом спору є підставність рішення органу місцевого самоврядування, а не дослідження чинності державного акта, яка вже була пред-метом спору в іншій судовій справі.

Інші учасники справи не забезпечили явки своїх уповноважених представників у призначе-не на 15.09.2020 судове засідання. Однак від Головного управління Держгеокадастру у Волинській області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (т.8, арк.справи 156-157), у задово-ленні якого відмовлено з огляду на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак неявка учасника судово-го процесу в судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову – не є підставою для відкладення. Крім того, осіб, явка сторін обов`язковою не визна-валась, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті. 
Крім того, колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання Прокурора від 12.05.2021 про долучення до матеріалів справи висновку експерта за матеріалами кримінальної справи, оскільки такий висновок є новим доказом, а ухвалою від 19.04.2021 вже відмовлено у долученні аналогічної копії висновку експерта №8560 від 31.03.2021.(т.8, арк.справи 43, 103-127).
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інс-танції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Ради Міністрів Української РСР «Про ство-рення виробничих сортонасінницьких об`єднань» від 14.11.1977 №564 при Міністерстві сільського господарства УРСР створено сортонасінницькі об`єднання – державно-колгоспні організації, до складу яких згідно з додатком №1 – сіткою дослідних і елітно-насінницьких господарств науково-дослідних установ входив у Волинській області радгосп «Перемога». Пунктом 4 зазначеної поста-нови зобов`язано Міністерство сільського господарства УРСР і Міністерство радгоспів УРСР передбачити виділення насінницьким господарствам необхідних капіталовкладень, кредитів та матеріально-технічних засобів, до яких зокрема відноситься земля як головний засіб сільськогос-подарського виробництва. Відповідно до п.2 Постанови Президії Верховної Ради УРСР «Про ста-тус Української академії аграрних наук» від 29.07.1991 №1370-ХІІ за Українською академією аграрних наук закріплено землю, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходяться в розпорядженні її установ, порядок володіння та використання цих земельних ділянок визначається виключно Президією Академії.(т.1, арк.справи 109-114). 
          Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державне підприємство 20.02.1991 взято на облік в ГУ ДПС у Волин-ській області та Луцької ДПІ як платник єдиного внеску. Також 20.02.1991 ДП «ДГ «Перемога» прийнято на облік в управлінні ПФУ у Луцькому районі. 
Згідно п.1.2 Статуту дослідного господарства «Перемога» Волинського науково-виробничого об`єднання «Еліта» Української академії аграрних наук, затвердженим Президентом Української академії аграрних наук 07.04.1992, дослідне господарство є експериментально-виробничою базою Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції. Розміщене в с.Баківці Луцького району Волинської області.(т.1, арк.справи 119-126).
Згідно з наказом Української академії аграрних наук «Про перейменування елітно-насін-ницьких радгоспів «Перше травня» і «Перемога», племзаводу «Олицький» Волинського НВО» від 01.04.1992 року №80 – елітно-насінницький радгосп «Перемога» було перейменовано на дослідне господарство «Перемога».(т.1, арк.справи 115).
Матеріли справи свідчать, що 01.07.1994 Дослідному господарству «Перемога» Волинсь-кого інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук видано сві-доцтво про реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності-юридичної особи. Організаційно-пра-вова форма – державне підприємство, місцезнаходження Волинська обл., Луцький р-н, с.Баківці; ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності в Єдиному держаному реєстрі підпри-ємств та організацій України – 00729273.(т.1, арк.справи 127).

Рішенням Луцької районної народних депутатів від 22.03.1994 №16/10 «Про видачу держав-них актів на право постійного користування землею підприємствами та організаціями» вирішено, зокрема, видати Державний акт на право постійного користування землею площею 2019,55 га Насінницькому радгоспу «Перемога» для ведення сільськогосподарського виробництва на терито-рії Баківцівської сільської ради.(т.1, арк.справи 208).
           25.03.1994 на підставі рішення Луцької районної ради народних депутатів Дослідному господарству «Перемога» Луцького району с.Баківці видано Державний акт на право постійного користування землею Серії ВЛ №11 на площу 2019,55 га, який зареєстровано у Книзі записів дер-жавних актів на право постійного користування землею за №11.(т.1, арк.справи 103-105).
З Книги реєстрації державних актів вбачається, що Дослідному господарству «Перемога» (назва землекористувача) видано Державний акт серії ВЛ №11, дата реєстрації 25.03.1994 за №11, адреса землекористувача: село Баківці, цільове призначення: для ведення сільськогосподарського виробництва, умови надання землі: постійне користування, всього земель: 2019,55 га, підстава: р/р №16/10 від 22.03.1994.(т.1, арк.справи 106-108).

Крім цього, матеріали справи свідчать, що видачі Державного акта передувало виготовлен-ня на замовлення ДП ДГ «Перемога» технічного звіту на право постійного користування спірною земельною ділянкою від 1994 року, що підтверджується його копією, яка знаходиться в матеріалах справи.(т.1, арк.справи 209-250; т.2, арк.справи 1-25).
          Пояснювальною запискою до технічного звіту визначено, що: за даними земельного обліку станом на 01.11.1993 за ДП ДГ «Перемога» закріплено 2019,55 га; згідно з земельно-обліковими документами, площа земельних ділянок, якими користується ДП «ДГ «Перемога» станом на 01.01. 1994 становить 2019,55 га; внаслідок проведеного обміру виготовлено Державний акт на право постійного користування землею у двох примірниках на площу 2019,55 га.(т.1, арк.справи 213).
Крім того, згідно довідки Відділу земельних ресурсів Луцького району – згідно земельно-облікових документів ДП «ДГ «Перемога» користується земельною ділянкою площею 2019,55 га. Вказана площа погоджена начальником Відділу земельних ресурсів Луцького району та головою Баківцівської сільської ради Пастерук Р.М.(т.1, арк.справи 216).
Технічний звіт також містить схему креслення меж землекористування, погоджену началь-ником Відділу земельних ресурсів Луцького району та головою Баківцівської сільської ради, а також протокол встановлення в натурі зовнішніх меж землекористування та інші графічні і робочі плани.(т.1, арк.справи 217, 218).

Рішеннями Луцької районної ради від 16.05.2019 №39/3 та №39/4 затверджено проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населених пунктів Баківці та Озеряни Баківцівської сільської ради Луцького району (долучені до позовної заяви).(т.2, арк.справи 34-35).
          Проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Баківці Баківцівської сільської ради Луцького району виготовлений ТзОВ «Азимут плюс» у 2017 році.(т.2, арк.справи 125-137).
          Зазначеною землевпорядною документацією включено в межі населених пунктів Баківді земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога».
          З пояснювальної записки вказаного проекту вбачається, що виділені для введення в межі населеного пункту земельні ділянки №1 та №2 безпосередньо прилягають до існуючих меж села Баківці.
          Цією пояснювальною запискою визначено, що відповідно до проекту землеустрою в межі населеного пункту переходять наступні земельні ділянки державної власності загальною площею 765,0772 га, які не переходять у комунальну, та зазначено перелік земельних ділянок із визначен-ням їх площ, які перебувають у користування ДП «ДГ «Перемога».
          Проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Озеряни Баківцівської сільської ради Луцького району також виготовлений ТзОВ «Азимут плюс» у 2017 році.
          Зазначеною землевпорядною документацією включено в межі населених пунктів Озеряни земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні Державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога».
          З пояснювальної записки до проекту вбачається, що виділені для введення в межі населеного пункту земельні ділянки №1 та №2 прилягають до існуючих меж с.Озеряни.
          Цією пояснювальною запискою визначено, що відповідно до даного проекту землеустрою в межі населеного пункту переходять наступні земельні ділянки державної власності загальною площею 956,4038 га, які не переходять у комунальну, та зазначено перелік земельних ділянок із визначенням їх площ, які перебувають у користування ДП «ДГ «Перемога». З аналізу вказаного переліку вбачається, що земельні ділянки державної власності, які не переходять у комунальну власність – мають загальну площу 956,4038 га, з них: 946,8514 га – землі, які перебувають у корис-туванні ДП «ДГ «Перемога», решта 9,55 га – землі, які перебувають у користуванні Служби авто-мобільних доріг у Волинській області.
          Таким чином, проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населених пунктів Баківці та Озеряни Баківцівської сільської ради Луцького району, які затвердженні рішеннями Луцької районної ради від 16.05.2019 №39/3 та №39/4, підтверджують факт користування ДП «ДГ «Перемога» спірними земельними ділянками. (т.1, арк.справи 34-диск).
Крім того, технічна документація щодо інвентаризації земель Баківцівської сільської ради містить довідки з державної статистичної звітності (форми 6-зем) про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01.01.2016, у яких вказані землі є землями сільськогосподарського призначення, що перебувають у користуванні державних сільськогосподарських підприємств (наявна в матеріалах справи).

З матеріалів справи вбачається, що чинність Державного акта на право постійного корис-тування землею Серії ВЛ №11 на площу 2019,55 га була предметом розгляду цивільної справи №161/17671/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Націо-нальної академії аграрних наук України», Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відпо-відача: Баківцівська сільська рада, Національна академія аграрних наук України.
Так, постановою Волинського апеляційного суду від 19.02.2019, яка набрала законної сили та не оскаржувалась, залишено без змін рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.10.2018, якою в задоволенні позову відмовлено.(т.2, арк.справи 26-33).
Вказаним судовим рішенням встановлено, зокрема, що рішенням Луцької районної ради вирішено видати Державний акт Насінницькому радгоспу «Перемога», а Державний акт видано Дослідному господарству «Перемога». Як вбачається з заяви та розпорядження Луцької районної державної адміністрації від 21.12.2001 №512 – Дослідне господарство «Перемога» Волинського науково-виробничого об`єднання «Еліта» Української академії аграрних наук зареєстроване розпо-рядженням Представника Президента України у Луцькому районі від 01.07.1994, тобто після одер-жання Державного акту. Відповідно до Статуту Державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук» – дане підприємство засноване на основі державної власності та перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України. Підприємство, відповідно до п.1.4 Статуту є право-наступником Державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога» Волинської дер-жавної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України» відповідно до наказу Національної академії аграр-них наук України №95 від 16.06.2016 та Постанови президії Національної академії аграрних наук України №8 від 25.05.2016. Підприємство створене наказом МСГ УРСР від 07.03.1980 року №78. Наказом Академії аграрних наук від 01.12.1994 №160 визначено назву Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції. Наказом УААН від 28.12.2000 №115 перейменовано в Дослідне господарство «Перемога» Волинського інституту АПВ УААН і є правонаступником в частині майна, майнових зобов`язань Дослідного господарства «Пе-ремога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції.(т.2, арк.справи 30-31).

Рішенням Баківцівської сільської ради від 16.06.2020 №30/2 затверджено технічну докумен-тацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради щодо земельних ділянок з кадастро-вими №№ 0722880500:04:000:0002, 0722880500:04:000:0003, 0722880500:03:000:0001, 0722880500:03:000:0003, 0722880500:04:000:0001, 0722880500:03:000:0002, 0722880500:05:000:0002, 0722880500:03:000:0007.(т.1, арк.справи 26-27).
          Рішенням Баківцівської сільської ради від 19.06.2020 №31/2 затверджено технічну докумен-тацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради щодо земельних ділянок з кадастр-ровими №№ 0722880500:04:000:0002, 0722880500:04:000:0003, 0722880500:03:000:0001, 0722880500:03:000:0003, 0722880500:04:000:0001, 0722880500:03:000:0002, 0722880500:05:000:0002, 0722880500:03:000:0007, 0722880500:03:000:0008, 0722880500:03:000:0011.(т.1, арк.справи 28-29).
          Рішенням Баківцівської сільської ради від 24.06.2020 №32/2 внесено зміни до рішення від 16.06.2020 №30/2, доповнивши його пунктами щодо затвердження технічної документації із земле-устрою щодо інвентаризації земельних ділянок з кадастровими №№ 0722880500:04:000:0008, 0722880500:03:000:0014, 0722880500:04:000:0006, 0722880500:03:000:0015, 0722880500:04:000:0007. (т.1, арк.справи 30-33).
          На підставі вказаних рішень Баківцівської сільської ради державними кадастровими реєст-раторами Волинської, Кіровоградської, Херсонської, Вінницької, Рівненської, Тернопільської, Ми-колаївської, Чернівецької та Черкаської областей за заявами Сільської ради та технічної документ-тації щодо інвентаризації земель сільської ради внесено відомості до Державного земельного кадастру про реєстрацію як земель запасу Баківцівської сільської ради п`ятнадцяти земельних ділянок за кадастровими №№ 0722880500:04:000:0008, 0722880500:03:000:0014, 0722880500:04: 000:0007, 0722880500:03:000:0015, 0722880500:03:000:0001, 0722880500:03:000:0002, 0722880500: 04:000:0002, 0722880500:03:000:0007, 0722880500:03:000:0003, 0722880500:05:000:0002, 0722880500: 04:000:0003, 0722880500:04:000:0001, 0722880500:03:000:0008, 0722880500:03:000:0011, 0722880500:04:000:0006 загальною площею 919,7844 гектарів.(т.1, арк. справи 36-102).
          Приватними нотаріусами Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С.В. та Кух-левською М.В. за Баківцівською сільською радою Луцького району Волинської області 16.06.2020, 19.06.2020 та 25.06.2020 зареєстровано право комунальної власності на зазначені земельні ділянки, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.06. 2020 та не заперечується Баківцівською сільською радою.
Крім того, матеріали справи містять: 
- лист від 07.08.2020, яким Міністерство юстиції України повідомляє Прокуратурі Волин-ської області, що земельні ділянки з кадастровими №№ 0722880500:03:000:0001, 0722880500:03: 000:0002, 0722880500:04:000:0002, 0722880500:03:000:0007, 0722880500:03:000:0003, 0722880500: 05:000:0002, 0722880500:04:000:0003, 0722880500:04:000:0001, 0722880500:03:000:0008, 0722880500: 03:000:0011 були передані на праві постійного користування ДП «ДГ «Перемога» Волинської дер-жавної сільськогосподарської дослідної станції НААН України за Державним актом від 25.03.1994 серії ВЛ №11.(т.2, арк.справи 52-53).
- лист від 21.08.2020, яким Національна академія наук України повідомляє Прокуратурі, що спірні земельні ділянки перебувають у постійному користуванні на підставі Державного акту від 25.03.1994 серії ВЛ №11 і згоди на вилучення земельних ділянок із земель державної власності господарства НАУ не надавала.(т.2, арк.справи 49).

Обґрунтовуючи позов Прокурор наголошує, що при прийнятті Баківцівською сільською радою рішень від 16.06.2020 №30/2, від 19.06.2020 №31/2 та від 24.06.2020 №32/2 порушено вимоги ст.ст. 6, 24 Закону України «Про землеустрій», ч.2 ст.117, ст.122 Земельного кодексу Украї-ни, п.4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.09.2012 «Про вне-сення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та кому-нальної власності», п.8 Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 05.06.2019 №476.
Зазначені земельні ділянки накладаються на землі державної власності, що на підставі Дер-жавного акту на право постійного користування від 25.03.1994 серії ВЛ №11 перебувають у корис-туванні Державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога».
З моменту видачі 25.03.1994 Державного акту на право постійного користування серії ВЛ №11 по даний час рішення уповноважених органів про вилучення земельних ділянок з постійного користування ДП «ДГ «Перемога» не приймались.
Приймаючи рішення від 16.06.2020 №30/2, від 19.06.2020 №31/2 та від 24.06.2020 №32/2 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та реєстр-руючи право комунальної власності на земельні ділянки як землі запасу, Баківцівська сільська рада фактично намагається вилучити з постійного користування ДП «ДГ «Перемога» спірні земе-льні ділянки.
Визнання незаконними та скасування рішень Баківцівської сільської ради про затверджен-ня технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення, скасування рішень державних реєстраторів прав на нерухоме майно, якими проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права комунальної власності, скасування реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі та припинення права комунальної власності Баківцівської СР на земельні ділянки, спрямоване на повернення незаконно вилучених земель ДП «ДГ «Перемога», які мають статус особливо цінних земель, у державну власність.
Прокурор стверджує, що спірні земельні ділянки не можуть належати до земель комуналь-ної власності та їх розпорядником не може бути сільська рада.(т.1, арк.справи 1-25; т.3, арк.справи 174-184; т.4, арк.справи 251-262).
При цьому, Прокурор звертався із запитом до Кабінету міністрів України, Національної академії аграрних наук України та Головного управління Держгеокадастру у Волинській області щодо можливості представництва ним інтересів держави в суді. Відповідачі на заперечили щодо звернення Прокурора до суду.(т.1, арк.справи 48, 49, 50, 51, 52-53).
На дотримання вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», Прокурор направив Кабінету міністрів України, Національній академії аграрних наук України та Головному управліню Держгеокадастру у Волинській області повідомлення про звернення до суду із позовом.(т.1, арк. справи 56-57, 58-59, 60-61).

Як зазначалось вище, рішенням від 26.01.2021 у справі №903/704/20 господарський суд Волинської області позов задоволив.(т.6, арк.справи 271-284).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна і не підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Предметом даної справи є законність рішень органу місцевого самоврядування у сфері земе-льних відносин, скасування державної реєстрації та припинення речових прав.
Вирішуючи даний спір, апеляційний суд приймає до уваги, що сільські, селищні, міські ра-ди є органами місцевого самоврядування базового рівня, статус та повноваження яких визначаю-ться Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». 
Так, згідно з п.34 ч.1 ст.26 вказаного Закону – питання регулювання земельних відносин ви-рішуються сільськими, селищними та міськими радами виключно на їх пленарних засіданнях. 
Суб`єктами права власності на землю, згідно зі ст.80 Земельного кодексу (надалі в тексті – ЗК України), є громадяни та юридичні особи – на землі приватної власності, територіальні грома-ди, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, – на землі комунальної власності, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, – на землі державної власності.
Відповідно до ч.ч.1 ст.116 ЗК України, набуття права власності та права користування земе-льними ділянками із земель державної або комунальної власності відбувається за рішенням орга-нів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішень-ням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.(ст.83 ЗК України). 
Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійсню-ється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.(ч.1 ст.122, ч.1 ст.123 ЗК України).
Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти – юри-дично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозмінюючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав та обов`язків; судові рішення, які встановлюють земельні права та обов`язки; набуття земельних прав та обов`язків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридич-них осіб; події, з якими закон або інший правовий акт пов`язує виникнення, зміну і припинення земельних відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті – ЦК України). 
Прокурор у позовній заяві наголошує, що рішеннями Баківцівської сільської ради від 16.06. 2020 №30/2 зі змінами, внесеними рішенням від 24.06.2020 №32/2 та від 19.06.2020 №31/2 неза-конно затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогос-подарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради(т.1, арк.справи 26-27, 28-29, 30-33).
На переконання колегії суддів зазначені рішення прийняті із порушенням вимог ст.ст. 6, 24 Закону України «Про землеустрій», ч.2 ст.117, ст.122 Земельного кодексу України, п.4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.09.2012 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», п.8 Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 05.06.2019 №476 з наступних підстав.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про землеустрій» землеустрій – це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господа-рювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.
Суб`єктами землеустрою є органи державної влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування; юридичні та фізичні особи, які здійснюють землеустрій; землевласники та землекористувачі, а замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.(ст.ст. 4, 26 цього Закону),
В свою чергу, інвентаризація земель, згідно статті 35 Закону, проводиться з метою вста-новлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення дер-жавного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
Порядок проведення інвентаризації земель затверджується Кабінетом міністрів України.
Інвентаризація масиву земель сільськогосподарського призначення проводиться з такими особивостями: а) підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є: для земель державної власності – рішення органу виконавчої влади, уповноваже-ного здійснювати розпорядження земельною ділянкою; в інших випадках – рішення сільської, селищної, міської ради, на території якої знаходиться масив.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земель-ний кадастр» передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.
У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їхніх спадкоємців чи особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом або іншої, визначеної законом особи. Державна реєстрація таких земельних ділянок може бути здійснена також без подання заяв зазначених осіб центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У разі відсутності у зазначеного органу документації із землеустрою з визначенням кординат поворотних точок меж земельних ділянок цей орган забезпечує організацію проведення робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок і здійснення державної реєстрації таких земельних ділянок.
З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що уповноваженими суб`єктами на замовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності, а також внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок державної власності є орган виконавчої влади, уповноважений розпоряджатись земель-ними ділянками або землекористувач.
Відповідно до ч.4 ст.173 ЗК України, землі та земельні ділянки державної власності, вклю-чені в межі населеного пункту (крім земель, які не можуть передаватися у комунальну власність), переходять у власність територіальної громади. Рішення про встановлення меж населеного пункту та витяги з Державного земельного кадастру про межу відповідної адміністративно-територіальної одиниці та про відповідні земельні ділянки, право власності на які переходить до територіальної громади, є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.
          До земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність віднесено земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.(ч.2 ст.117 ЗК України).
Наведена норма узгоджується з пунктом 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.09.2012 №5245-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», за змістом якого з дня набрання чинності цим Законом у державній власності залишаються розташовані в межах насе-лених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, держав-них галузевих академій наук.
Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЗК України – земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих держав-них адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Сільські, селищні, міські ради вилучають земельні ділянки комунальної власності відпо-відних територіальних громад, які перебувають у постійному користуванні, для всіх потреб, крім особливо цінних земель, які вилучаються (викупляються) ними з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу (частина третя статті 149 ЗК  України).
Районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності (крім випадків, визначених частиною 9 цієї статті), які перебувають у постійному корис-туванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання; ведення водного господарства; будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі, інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції тощо) з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті (частина 5 статті 149 ЗК України).
Відповідно до пункту «в» частини 1 статті 150 ЗК України до особливо цінних земель відносяться землі, надані в постійне користування НВАО «Масандра» та підприємствам, що входять до його складу; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів.
За змістом статті 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Націо-нальної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» вилучення земельних ділянок Національної академії наук України та національних галузевих академій наук може здійснюватися лише за згодою Президії Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук відповідно до Земельного кодексу України. Відчуження нерухомого майна Національної академії наук України та національних галу-зевих академій наук і організацій, що віднесені до їх відання, здійснюється в порядку, визначе-ному Кабінетом міністрів України.

Бакіцівська сільська рада в апеляційній скарзі зазначає, що ні Державний акт ні Книга реєстрації не підтверджують жодного права ДП «ДГ «Перемога» на користування спірними ділян-ками. Вважає, що відсутні докази, що ДП «ДГ «Перемога» є правонаступником Радгоспу і є без-підставним висновок суду першої інстанції про перебування у користуванні ДП «ДГ «Перемога»» особливо цінних земель та помилково застосовано положення ст.ст. 149,150 ЗК України. Оскільки у встановленому законодавством порядку не приймалось рішення про передачу (включення) спір-них земельних ділянок до складу Академії та/або ДП «ДГ «Перемога». Вважає, що Радою право-мірно прийняті рішення про інвентаризацію земель, затвердження технічної документації із земле-устрою, а в подальшому правомірно зареєстровано право комунальної власності. Вважає відсутніми докази, що вказані земельні ділянки є державною власністю, відтак такі твердження використо-вуються в інтересах третьої особи виключно з метою забезпечувати незаконне використання земельних ділянок.
Переглядаючи оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає безпідставними твердження Апелянта щодо відсутності доказів правонаступництва Державного підприємства «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України радгоспу.
Так матеріалами справи стверджено, що постановою Ради Міністрів Української РСР від 14.11.1977 №564 «Про створення виробничих сортонасінницьких об`єднань» при Міністерстві сільського господарства УРСР створено сортонасінницькі об`єднання – державно-колгоспні орга-нізації, до складу яких згідно з додатком №1 – сіткою дослідних і елітно-насінницьких господарств науково-дослідних установ входив у Волинській області радгосп «Перемога». 
Відповідно до п.2 Постанови Президії Верховної Ради УРСР «Про статус Української ака-демії аграрних наук» від 29.07.1991 №1370-ХІІ за Українською академією аграрних наук закріп-лено землю, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходяться в розпорядженні її установ, порядок володіння та використання цих земельних ділянок визначається виключно Президією Академії.(т.1, арк.справи 109-114).  Таким чином безпідставними є посилання Скарж-ника на помилкове застосування судом першої інстанції положення ст.ст. 149, 150 ЗК України. Крім того, посилання на вказані норми не є визначальним при вирішенні даного спору.
          Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань – Державне підприємство 20.02.1991 взято на облік в ГУ ДПС у Волин-ській області та Луцької ДПІ як платник єдиного внеску. Також 20.02.1991 ДП «ДГ «Перемога» взято на облік в управлінні ПФУ у Луцькому районі. 
Згідно п.1.2 Статуту дослідного господарства «Перемога» Волинського науково-виробничого об`єднання «Еліта» Української академії аграрних наук, затвердженого Президентом Української академії аграрних наук 07.04.1992 – дослідне господарство є експериментально-виробничою базою Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції; розміщене в с.Баківці Луцького району Волинської області.(т.1, арк.справи 119-126).
Згідно з наказом Української академії аграрних наук «Про перейменування елітно-насінниць-ких радгоспів «Перше травня» і «Перемога», племзаводу «Олицький» Волинського НВО» від 01.04.1992 року №80 елітно-насінницький радгосп «Перемога» було перейменовано на Дослідне господарство «Перемога».(т.1, арк.справи 115).
Матеріли справи свідчать, що 01.07.1994 Дослідному господарству «Перемога» Волинсь-кого інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук видано свідоцтво про реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності-юридичної особи. Організаційно-правова форма – державне підприємство, місцезнаходження Волинська обл., Луцький р-н, с.Баківці; іденти-фікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності в Єдиному держаному реєстрі підприємств та організацій України – 00729273.(т.1, арк.справи 127).
Крім того, постановою Волинського апеляційного суду від 19.02.22019, яка набрала законної сили та не оскаржувалась – залишено без змін рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.10.2018, яким відмовлено у задоволенні позову; встановлено, зокрема, що рішенням Луцької районної ради вирішено видати державний акт Насінницькому радгоспу «Перемога», а Державний акт видано Дослідному господарству «Перемога». Як вбачається з заяви та розпоряд-ження Луцької районної державної адміністрації від 21.12.2001 №512 – Дослідне господарство «Перемога» Волинського науково-виробничого об`єднання «Еліта» Української академії аграрних наук зареєстроване розпорядженням Представника Президента України у Луцькому районі від 01.07.1994, тобто після одержання Державного акту. Відповідно до Статуту Державного підпри-ємства «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослід-ної станції Національної академії аграрних наук» – підприємство засноване на основі державної власності та перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України. Відповідно до п.1.4 Статуту підприємство є правонаступником Державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога» Волинської держаної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України» відповідно до наказу Національної академії аграрних наук України №95 від 16.06.2016 та Постанови президії Національної академії аграрних наук України №8 від 25.05.2016. Підприємство створене наказом МСГ УРСР від 07.03.1980 року №78. Наказом Академії аграрних наук від 01.12.1994 №160 визначено назву Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції. Наказом УААН від 28.12.2000 №115 перейменовано в Дослідне господарство «Перемога» Волинського інституту АПВ УААН і є правонаступником в частині майна, майнових зобов`язань Дослідного господарства «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції. (т.2, арк.справи 30-31).
Враховуючи викладені обставини, на переконання колегії суддів, відсутні підстави вважати, що Дослідне господарство «Перемога» Волинського інституту АПВ УААН не є правонаступником в частині майна, майнових зобов`язань радгоспу «Перемога».
Колегія суддів приймає до уваги, що 25.03.1994 на підставі рішення Луцької районної ради народних депутатів саме Дослідному господарству «Перемога» Луцького району с.Баківці видано Державний акт на право постійного користування землею Серії ВЛ №11 на площу 2019,55 га, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №11. (т.1, арк. справи 103-105).
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що втрата оригі-налу Державного акту на право постійного користування землею, не позбавляє права постійного користування землею підприємства, якому було видано такий акт, оскільки Державний акт на право постійного користування землею від 25.03.1994 виданий на підставі рішення Луцької районної ради народних депутатів від 22.03.1994 №16/10, оригінал якого знаходиться в Держав-ному архіві Волинської області.
          Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12.12.2018 у справі №372/5635/13-ц – набуття особою права користування земельною ділянкою на підставі рішень, які не скасовані, без подальшого вилучення цієї земельної ділянки в установленому зако-ном порядку не позбавляє цю особу права користування земельною ділянкою в установленому законом порядку, яке зберігається до його належного переоформлення.
          Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.11.2019 у справі №823/1984/16, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою є документом, який посвідчує наявність такого права. Існування права постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності у нього такого державного акта.
          Враховуючи викладене, посилання апелянта на відсутність проекту відведення земельної ділянки, не заслуговують на увагу суду, оскільки не спростовують факту постійного користування ДП «ДГ «Перемога» спірними земельними ділянками.
Колегія суддів також вважає безпідставними посилання апелянта на те, що Книга реєстра-ції державних актів на право постійного користування землею підприємств, організацій і установ не є належним доказом законності користування ДП «ДГ «Перемога» спірною землею, оскільки містить очевидні ознаки підроблення (в порушення вимог Інструкції, затвердженої Наказом Дер-жавного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 №28 та зареєстрованої в Мініс-терстві юстиції України 23.04.1993 за №31) перша сторінка Книги (із записом про особу землекористувача) вклеєна та не є прошнурованою і це на думку Відповідача свідчить, що вказаний документ також не може бути доказом законності набуття ДП «ДГ «Перемога» права користування земельною ділянкою.
Сумніви апелянта щодо дійсності Книги реєстрації державних актів не підтверджені жодними доказами, відсутні будь-які відомості щодо існування іншої Книги реєстрації державних актів чи існування іншої реєстрації права постійного користування, або перебування спірної земельної ділянки в користуванні іншої особи.
Оригінал Книги реєстрації державних актів на право постійного користування землею підприємств, організацій і установ Луцької районної Ради народних депутатів оглянуто в судовому засіданні суду першої інстанції, тому відсутні підстави вважати, що не відбулось такої події як реєстрація Державного акта на право постійного користування землею від 25.03.1994 виданого на підставі рішення Луцької районної ради народних депутатів від 22.03.1994 №16/10.
Посилання апелянта на неможливість засвідчення Прокурором копій відхиляється, оскільки відповідно до п.п 4-8 п.10 розділу II Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в устано-вах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5 – дозволяється виготовляти копію із засвідченої копії документа, якщо оригінал відсутній або його отримати неможливо. Копії документів виготовляються і видаються на вимогу інших установ або громадян з дозволу керівника установи, його заступників або керівника структурного підрозділу установи. Копія документа повинна відповідати оригіналу, тобто повністю відтворювати інфор-мацію оригіналу і всі його зовнішні ознаки або їх частину. Не допускається виготовляти копії документів з нерозбірливим текстом, підчистками, приписами та іншими необумовленими виправ-леннями. Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підроз-ділу установи або печатки «Для копій». 
Разом з тим, відповідно до абз.2 ч.1 ст.20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі якщо оригінали документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства. Аналогічна норма міститься в абз.2 п.7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015р. №1127 (в редакції постанови Кабінету міністрів України від 23 серпня 2016 №553). Також слід зазначити, що згідно з абз. 1, 2 п.53 вказаного Порядку – для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкод-женням чи псуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користу-вання земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро техніч-ної інвентаризації). 
В разі наявності у заявника копії примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подається також відповідна копія. 
Таким чином, законодавством передбачена можливість засвідчення копій документів, зокрема і державних актів, які набувають юридичної сили після їх засвідчення в установленому порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для переоцінки висновків суду першої інстанції щодо перебування землі площею 2019,55 га для ведення сільськогоспо-дарського виробництва на території Баківцівської сільської ради у ДП «ДГ «Перемога» на підставі Державного акта на право постійного користування землею Серії ВЛ №11, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №11.
Крім того, чинність Державного акта на право постійного користування землею Серії ВЛ №11 на площу 2019,55 га була предметом розгляду цивільної справи №161/17671/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Баківців-ська сільська рада, Національна академія аграрних наук України. Постановою Волинського апеля-ційного суду від 19.02.2019, яка набрала законної сили та не оскаржувалась, залишено без змін рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.10.2018 про відмову у задоволенні позову.(т.2, арк.справи 26-33).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини – одним з основних елементів верхо-венства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, §77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини» № 01-8/1427 від 18.11.2003).
Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61).
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.
Враховуючи набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №161/17671/16-ц, у колегії суддів відсутні сумніви щодо чинності та дійсності Державного акта на право постій-ного користування землею Серії ВЛ №11 на площу 2019,55 га.
Колегія суддів наголошує, що предметом спору у даній справі є саме законність рішень органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, скасування державної реєстрації та припинення речових прав, а не чинність Державного акта чи Книги реєстрації щодо яких у всіх судових засіданнях апеляційної інстанції надавали свої пояснення представники Скаржника.

Таким чином, незважаючи на включення в межі населених пунктів Баківці та Озеряни Баків-цівської сільської ради Луцького району Волинської області земельних ділянок, які на підставі Державного акту на право постійного користування від 25.03.1994 серії ВЛ №11 перебувають у користуванні ДП «ДГ «Перемога» – вказані землі залишаються у державній власності і не можуть перейти у комунальну власність сільської ради.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невиз-нання або оспорювання.(стаття 15 ЦК України). Способи захисту судом цивільних прав та інте-ресів передбачені у ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України.
У відповідності до п.10 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службвих осіб.
В силу статті 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт або правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Частиною 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передба-чено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповід-ності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів дійшла висновку, що на правовідносини прийняття Баківцівською сільською радою рішення від 16.06.2020 №30/2 зі змінами, внесеними рішенням від 24.06.2020 №32/2 та рішення від 19.06.2020 №31/2 – поширюються положення статтей 125, 155 Земельного кодексу. 
Згідно зі ст.393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автоном-ної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Влас-ник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі немож-ливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.
У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.(ст.155 ЗК України). Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням прав володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.(ст.152 ЗК України).
Таким чином, зважаючи, що спірні земельні ділянки перебувають у постійному користуванні ДП «ДГ «Перемога» і належать до земель сільськогосподарського призначення державної власності – замовником документації із землеустрою щодо інвентаризації вказаних земель у відповідності до ч.5 ст.22 ЗК України повинно бути Головне управління Держгеокадастру у Волинській області або землекористувач, яким є Державне підприємство.
          Тому колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що Баківцівська сільська рада Луцького району не може бути власником спірних земельних ділянок і, відповідно – замовником документації із землеустрою щодо спірних земель.
          З огляду на зазначене, рішення Баківцівської сільської ради Луцького району від 16.06.2020 №30/2, від 19.06.2020 №31/2 та від 24.06.2020 №32/2, якими затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призна-чення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради на земельні ділянки, що перебувають в постійному користуванні Державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога» та водночас мають статус особливо цінних земель, підлягають визнанню незаконними та скасуванню.

Звертаючись із позовом Прокурор також заявив вимоги про скасування рішень державних реєстраторів про проведену державну реєстрацію прав на нерухоме майно, якими проведено державні реєстрації за Баківцівською сільською радою права власності на земельні ділянки з кадастровими №№: 0722880500:04:000:0008, 0722880500:03:000:0014, 0722880500:04:000:0007, 0722880500:03:000:0015, 0722880500:03:000:0001, 0722880500:03:000:0002, 0722880500:04:000:0002, 0722880500:03:000:0007, 0722880500:03:000:0003, 0722880500:05:000:0002, 0722880500:04:000:0003, 0722880500:04:000:0001, 0722880500:03:000:0008, 0722880500:03:000:0011, 0722880500:04:000:0006; скасування державної реєст-рації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі та припинення речових прав Баківцівської сільської ради на земельні ділянки.
Відповідно до ст.321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.
          Право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст. 125 ЗК України), а згідно ч.1 ст.126 ЗК України, право власності земельною ділянкою оформ-люється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Власник, згідно ст.153 ЗК України, не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.
          В силу ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Оспорюваними рішеннями порушено інтереси Держави, адже з державної власності вибули земельні ділянки сільськогосподарського призначення.
          На підставі рішень Баківцівської сільської ради від 16.06.2020 №30/2, від 19.06.2020 №31/2 та від 24.06.2020 №32/2, якими затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвента-ризації земель приватними нотаріусами Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С.В. та ОСОБА_1 за вказаною сільською радою 16.06.2020, 19.06.2020 та 25.06.2020 зареєст-ровано право комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 0722880500:04: 000:0008, 0722880500:03:000:0014, 0722880500:04:000:0007, 0722880500:03:000:0015, 0722880500: 03:000:0001, 0722880500:03:000:0002, 0722880500:04:000:0002, 0722880500:03:000:0007, 0722880500:03:000:0003, 0722880500:05:000:0002, 0722880500:04:000:0003, 0722880500:04:000: 0001, 0722880500:03:000:0008, 0722880500: 03:000:0011, 0722880500:04:000:0006.
          Відповідно до частин першої та другрої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підля-гають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
          За змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі – Закон України №1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі – державна реєстрація прав) – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
          Відповідно до статті 11 зазначеного Закону – державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
          Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.          
          У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію і прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
          Таким чином, статтею 26 зазначеного Закону визначено, що судове рішення одночасно має містити вимогу про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацій) прав та визнання, зміну чи припинення речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
          Поряд з цим, п.3 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.
          Оскільки за Баківцівською сільською радою незаконно зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими №№: 0722880500:04:000:0008, 0722880500:03: 000:0014,  0722880500:04:000:0007, 0722880500:03:000:0015, 0722880500:03:000:0001, 0722880500:03:000:0002, 0722880500:04:000:0002, 0722880500:03:000:0007, 0722880500:03:000:0003, 0722880500:05:000:0002, 0722880500:04:000:0003, 0722880500:04:000:0001, 0722880500:03:000:0008, 0722880500:03:000:0011, 0722880500:04:000:0006, позовна заява Прокурора містить також похідні вимоги про скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію спірних земельних ділянок, скасування державної реєстрації цих земельних ділянок у Державному земельному кадастрі та припинення права комунальної власності на спірні земельні ділянки, які також підставні та підлягають задоволенню.
Крім того, оскільки, юридичну особу Відповідача – Баківцівську сільську раду не припинено на день ухвалення судового рішення та не замінено її правонаступником, суд першої інстанції дійшов вірного висновку висновку про задоволення позову Прокурора до Баківцівської сільської ради та відмову у позові до Боратинської сільської ради. 

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, ефективний засіб – це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які супере-чать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
Також, при вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Євро-пейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Відповідно до п.9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 – правосуддя за своєю суттю визнається таким, лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Колегія суддів вважає, що розглянуто всі доводи та вимоги апеляційної скарги, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.
Враховуючи зазначені обставини в сукупності, апеляційний суд не вбачає підстав для пере-оцінки висновків суду першої інстанції, оскільки матеріалами справи спростовуються доводи Скар-жника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін та зобов`язань Відповідачів, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про обґрунто-ваність поданого позову.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України). 
Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст.ст.34, 86, 126, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Баківцівської сільської ради на рішення господарського суду Волин-ської області від 26.01.2021 у справі №903/704/20 залишити без задоволення. а рішення суду першої інстанції – без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
3. Матеріали справи №903/704/20 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.  

Суддя                                                                                              Маціщук А.В.