ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/13030/16
адміністративне провадження № К/9901/50626/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.
розглянув як суд касаційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у адміністративній справі матеріалами справу №826/13030/16
за позовом адвоката ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, за участю третіх осіб - Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, Національної асоціації адвокатів України, - про визнання протиправним і скасування рішення, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року, постановлену в складі: головуючого судді Кучми  А.Ю., суддів Аліменка  В.О., Безименної  Н.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи 
1.          Адвокат ОСОБА_1 (далі - позивач, адвокат ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва (далі - відповідач, КДКА міста Києва), за участю третіх осіб - Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури (далі - третя особа-1, ВККА), Ради адвокатів України (далі - третя особа-2, РАУ), Національної асоціації адвокатів України (далі - третя особа-3, НААУ) з вимогою визнати протиправним і скасувати рішення КДКА міста Києва від 16 червня 2016 року б/н.
2.          На обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідачем його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за ненадання вчасно інформації про зміну відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України та ненадання інформації на запит суду, яка є відкритою.
3.          Так, приймаючи вказане рішення, було встановлено, зокрема, що позивач ухилявся від надання на звернення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області інформації про його помічника ОСОБА_2 . Однак позивач, заперечуючи проти вказаного проступку, пояснює, що ним був отриманий лист Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 серпня 2015 року №676/3660/15-к щодо надання інформації чи є він представником ОСОБА_3 та чи надавав він доручення ОСОБА_2 для участі у розгляді клопотання ОСОБА_3 в справі про скасування грошового стягнення. У відповідь позивач повідомив, що він не є захисником ОСОБА_3 у цій справі, а тому жодних доручень своїм помічникам не надавав. Також він отримав лист Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2015 року №97 про надання інформації щодо доручень, які ним надавались ОСОБА_2 у Кам`янець-Подільському міськрайонному суді Хмельницької області. У відповідь позивач, з метою виконання вимог частини другої статті 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», для отримання ним письмової згоди клієнта щодо розголошення відомостей про надані у його справі доручення та кому саме, просив повідомити прізвища ім`я по батькові чи найменування юридичної особи, щодо якого (яких) необхідна така інформація. Водночас від Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області інформація про зазначених клієнтів так і не надійшла.
4.          Позивач також наголошує, що виконав свій обов`язок щодо повідомлення про зміну даних у Єдиному реєстрі адвокатів України про помічника ОСОБА_2 . Рада адвокатів міста Києва надала йому відповідний витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, однак через сім місяців прийняла рішення про відмову у внесенні цих даних.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
5.          Дисциплінарна палата КДКА міста Києва у складі: голови палати Бєгунової  О.О., секретаря палати Сухомлинової Н.І. , членів палати Покотила І.М. , Титикало Р.С., Коваля М.М., Розметова Р.Н., Угрінчука Е.Р. прийняла рішення від 16  червня 2016 року б/н, яким за порушення обов`язків адвоката, передбачених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», притягнула адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю від 25  вересня 2008 року №3469, видане Київською міською КДКА) до дисциплінарної відповідальності, застосувавши до нього дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
6.          Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся зі скаргою до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, за результатами якої листом від 23 липня 2016 року №2030 надано відповідь, в якій зазначено, зокрема, що, ураховуючи те, що в силу вимог частини четвертої статті 52 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, створених відповідно до цього Закону, а рішенням РАУ від 11  червня 2016 року №153 «Про затвердження висновку спеціальної тимчасової комісії з перевірки діяльності органів адвокатського самоврядування міста Києва» визнано відсутність у місті Києві кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, створеної відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», то у Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури наразі відсутні підстави для розгляду скарги.
7.          Позивач, не погоджуючись з рішенням від 16 червня 2016 року б/н, звернувся з цим адміністративним позовом до суду. 
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
8.          Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 21 грудня 2017 року задовольнив адміністративний позов, визнав протиправним і скасував рішення КДКА міста Києва від 16 червня 2016 року б/н.
9.          Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що рішенням РАУ від 11 червня 2016 року №153 «Про затвердження висновку спеціальної тимчасової комісії з перевірки діяльності органів адвокатського самоврядування міста Києва» установлено, що Київська міська Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури (КМ КДКА) з 2008 року діє як створена фізичними особами громадська організація (Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) і вказана обставина викликає обґрунтовані сумніви правомірної діяльності такої комісії також і відповідно до Закону України «Про адвокатуру», яким не було передбачено створення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури у такий спосіб (відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є юридичною особою і діє відповідно до цього Закону, інших законів України та Положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури. Установчим документом кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є Положення про кваліфікаційно- дисциплінарну комісію адвокатури, яке затверджується РАУ).
10.          Пунктом 6 указаного рішення визнано відсутність у місті Києві Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, створеної відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також те, що її функції в незаконний спосіб перебрала на себе і наразі здійснює організація, створена на підставі іншого законодавства, яка неправомірно організовувала та проводила кваліфікаційні іспити, приймала рішення щодо видачі свідоцтв про складення кваліфікаційних іспитів, приймала рішення про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю, здійснювала дисциплінарні провадження щодо адвокатів, притягаючи їх до дисциплінарної відповідальності, приймала і зараховувала плату за складення кваліфікаційних іспитів, вирішувала інші питання, віднесені до виключних повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури цим Законом, рішеннями конференції адвокатів регіону, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, РАУ, з`їзду адвокатів України.
11.          Таким чином, ураховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийняте суб`єктом, який не наділений повноваженнями вирішувати питання про накладення дисциплінарних стягнень на адвокатів, як це передбачено вимогами статті 50 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а тому рішення відповідача від 16  червня 2016 року б/н є протиправним і підлягає скасуванню.
12.          Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11  квітня 2018 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог.
13.          Скасовуючи постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції керувався тим, що в цьому випадку суд не наділений повноваженням установлювати легітимність чи протиправність діяльності кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатів, а лише дає оцінку з приводу правомірності прийняття комісією оскаржуваного рішення.
14.          При цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не було надано доказів порушення КДКА міста Києва при розгляді скарги щодо ОСОБА_1 норм чинного законодавства України.
V. Провадження в суді касаційної інстанції
15.          Не погодившись з ухваленим у справі судовим рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просив рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
16.          У контексті порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права скаржник посилався на недослідження всіх наявних в матеріалах справи доказів, ненаведення у судовому рішенні мотивів із наданням відповідей на його аргументи.
17.          За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: Бевзенку  В.М., суддям Білоусу  О.В., Шарапі  В.М.
18.          Ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.
19.          Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 05 травня 2020 року №734/78-20, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача в цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
20.          За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 травня 2020 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській  О.Р., суддям Кашпур  О.В., Уханенку  С.А.
21.          Від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу позивача, в якому він наполягає на безпідставності останньої, просить у її задоволенні відмовити і залишити оскаржуване судове рішення без змін.
22.          Від НААУ надійшли пояснення на касаційну скаргу позивача, в яких третя особа-3 просила скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року залишити без змін.
V. Джерела права та акти їхнього застосування
23.          08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-XI «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон №460-XI), яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) унесені зміни.
24.          Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №460-XI передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
25.          З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями КАС України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом №460-IX.
26.          Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
27.          Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
28.          Частиною першою статті 2 Закону №5076-VI визначено, що адвокатура України - це недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.
29.          Відповідно до частини першої статті 21 Закону №5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: 1)  дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; 2)  на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; 3)  невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; 4)  підвищувати свій професійний рівень; 5)  виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; 6)  виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.
30.          Згідно зі статтею 33 Закону №5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. 
31.          Дисциплінарне провадження - це процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.
32.          Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
33.          Частинами першою та другою статті 34 Закону №5076-VI встановлено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: 1)  порушення вимог несумісності; 2)  порушення присяги адвоката України; 3)  порушення правил адвокатської етики; 4)  розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5)  невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6)  невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7)  порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
34.          Приписами статті 35 Закону №5076-VI передбачено, що за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1)  попередження; 2)  зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3)  для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України. 
35.          Адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.
36.          Відповідно до частини першої статті 36 Закону №5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
37.          Положеннями статті 37 Закону №5076-VI визначено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1)  проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2)  порушення дисциплінарної справи; 3)  розгляд дисциплінарної справи; 4)  прийняття рішення у дисциплінарній справі.
38.          Згідно з частиною другою статті 39 Закону №5076-VI за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.
39.          Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону №5076-VI дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення. Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.
40.          Згідно зі статтею 41 Закону №5076-VI за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу. Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.
41.          Рішення у дисциплінарній справі приймається за відсутності адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката. Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, який проводив перевірку відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, не бере участь у голосуванні.
42.          Рішення оголошується на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Копія рішення надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення.
43.          За змістом частини першої статті 42 Закону №5076-VI адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.
VI. Позиція Верховного Суду
44.          Аналіз положень указаних норм чинного законодавства свідчить про те, що адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності лише в порядку дисциплінарного провадження, з підстав вчинення ним дисциплінарного проступку. 
45.          Дисциплінарним проступком адвоката є: порушення вимог несумісності, порушення присяги адвоката України, порушення правил адвокатської етики, розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій що призвели до її розголошення, невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків, невиконання рішень органів адвокатського самоврядування та порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
46.          Відповідно до обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішення КДКА міста Києва від 16 червня 2016 року б/н про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Оскаржуване рішення відповідача обґрунтоване тим, що при розгляді скарги Голови Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Савчук Романа Івановича та доданих до неї документів на дії адвоката ОСОБА_1 . Дисциплінарна палата КДКА міста Києва дійшла висновку, що є достатні докази, які дають підстави уважати, що в діях адвоката ОСОБА_1 є ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом), зокрема порушення пункту 3.3 Положення про ведення Єдиного реєстру адвокатів України, яке затверджене рішенням РАУ від 17 грудня 2012 року №26, а саме: ненадання вчасно інформації про зміну відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України та ненадання інформації на запит суду, яка є відкритою.
47.          Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
48.          Також відповідно до частин першої-третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
49.          Отже, ухвалюючи рішення у справі, суди попередніх інстанцій повинні були перевірити і дослідити факти, які лягли в основу, як скарги Голови Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Савчук Романа Івановича , так і оспорюваного рішення відповідача із наданням власної оцінки їхньої обґрунтованості в частині наявності чи відсутності ознак дисциплінарного проступку адвоката.
50.          Водночас суди попередніх інстанцій не використали повноваження, надані їм процесуальним законом щодо встановлення дійсних фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
51.          Суди попередніх інстанцій взагалі не надавали оцінки змісту порушень зі сторони адвоката ОСОБА_1, не встановили обставин наявності або відсутності у діях позивача дисциплінарного проступку. Тоді як такі обставини входять до предмету доказування при вирішенні спору про оскарження рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури щодо притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності.
52.          Суд зазначає, що діє в межах повноважень визначених статтею 341 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020), частиною другою якої встановлено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
53.          Згідно з пунктом 2 частини першої статті 349 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
54.          Відповідно до частини четвертої статті 353 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
55.          Зважаючи на те, що допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати обставини, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, якому слід вжити визначені законом заходи, необхідні для встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, надати оцінку всім аргументам учасників справи та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення. 
56.          Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
VII. Судові витрати
57.          Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він, відповідно, змінює розподіл судових витрат.
58.          Оскільки Суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
59.          Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
60.          Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_1 задовольнити частково.
61.          Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21  грудня 2017 року і постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року в цій справі скасувати, а справу направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва. 
62.          Судові витрати не розподіляються.
63.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                          С.А. Уханенко