П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/2082/20	
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.
          
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В., 
                                                    Яковлєва О.В.
                         при секретарі:               Шатан В.О.  
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:
          У серпні 2020р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ГУ ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Херсонській області від 18.05.2017р. за №0000681303, за №0000671303, за №0000661303.
          В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у період з 10.04.2017р. по 19.04.2017р. посадовими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову перевірку платника ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1.01.2012р. по 1.01.2017р..
За результатами перевірки 26.04.2017р. складено Акт перевірки, у висновках якого встановлено низку порушень податкового законодавства.
На підставі встановлених порушень, 18.05.2017р. контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:
- за №0000681303 про застосування штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 340грн.; 
- за №0000671303 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 7 476 119грн. (за основним платежем 5 980 895грн. та за штрафними санкціями 1 495 224грн.);
- за №0000661303 про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 333 271грн. (за основним платежем 266 617грн. та за штрафними санкціями 66 654грн.).
Позивач не погоджується із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх протиправними та незаконними, оскільки перевірка проведена без дослідження первинних бухгалтерських документів, які на час проведення перевірки були вилучені слідчими в межах кримінального провадження, а висновки акту перевірки є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.
Посилаючись на вказане просило позов задовольнити.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд  першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган приймаючи спірні рішення діяв в межах та на підставі норм податкового законодавства, а позивачем не доведено протилежного. 
          Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює. 
          Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що у період з 9.11.2005р. по 27.02.2015р. ОСОБА_1 був зареєстрований фізичною особою - підприємцем та перебував на обліку у ДПІ у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області.
          На підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, відповідно до ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області Радченко Г.А. від 17.03.2017р. (а.с.33-34), податковим органом у квітні 2017р. було проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1.01.2012р. по 1.01.2017р.. За результатами проведеної перевірки, 26.04.2017р. ДФС складено акт перевірки за №48/21-22-13-02-18/ НОМЕР_1 (надалі - акт перевірки №48) (а.с.14-29), у висновках якого встановлено порушення вимог:
- пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.1, пп.164.1.2 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб за 2014р. - 2016р. на загальну суму 5 980 895грн.;
- пп.1.2 п.16 прим.1 підрозд.10 розд.ХХ Податкового кодексу України занижено суму військового збору у 2015-2016рр. на суму 266 617грн.;
- пп.49.18.5, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 та п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України в частині не подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2015-2016рр..
          На підставі встановлених порушень, 18.05.2017р. ГУ ДФС у Херсонській області прийнято податкові повідомлення-рішення: 
          - за №0000681303 про застосування штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 340грн.;
          - за №0000671303 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 7  476 119грн. (за основним платежем 5  980 895грн. та за штрафними санкціями 1  495  224грн.);
          - за №0000661303 про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 333 271грн. (за основним платежем 266 617грн. та за штрафними санкціями 66 654грн.) (а.с.30-32).
          Позивач стверджує, що йому стало відомо про оскаржувані ППР із листа ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 15.04.2020р. за №1416/ФОП/21-22-33-04, який надано на запит позивача від 18.03.2020р., до цього часу він не отримував спірні ППР.
Перевіряючи правомірність оскаржуваних дій та рішень податкового органу у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та незаконність, судова колегія виходить з наступного. 
Приписами ч.2  ст.19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
          Що стосується правомірності проведення спірної перевірки та оформлення її результатів, то судова колегія зазначає наступне.
          У липні 2016р. слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області за матеріалами Державної служби фінансового моніторингу України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення та розпочато кримінальне провадження за №32016230000000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України.
          Досудовим розслідуванням було встановлено, що платник податків ОСОБА_1 , перебуваючи засновником та директором ТОВ «Сафташ-10» (код 37049188), яке займається оптовою торгівлею фарфору, скляного посуду і засобів чищення, протягом 2012- 2016р. здійснював імпорт зазначеної продукції на ТОВ «Сафташ -10» з території Російської Федерації, та з метою отримання не облікованих прибутків здійснював реалізацію вищевказаної продукції за готівку, як громадянин, іншим громадянам України без сплати податків. З вказаною метою платник податків ОСОБА_1 відкрив розрахункові рахунки в ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023) за № НОМЕР_2 та в Херсонській філії ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 352479) за № НОМЕР_3 . В подальшому платник податків ОСОБА_1 за попередньою домовленістю з рядом осіб, які придбавали фарфоровий та скляний посуд для подальшої реалізації вказаної продукції та отримання не облікованого прибутку, оформив їм доступ до вищезазначених розрахункових рахунків, відкритих на його ім`я, як додаткові картки типу Visa Elektron з метою надання можливості даним особам самостійно здійснювати операції направлені на розрахунок на отриману продукцію без декларування вказаних сум та сплати податків.           Досудовим розслідуванням встановлено, що платник податків ОСОБА_1 з 1.01.2012р. по 31.05.2016р. отримував на вищевказані карткові рахунки кошти від групи фізичних осіб, знімав готівкою в касі банків та через банкомати без декларування вказаних сум та без відповідної сплати податку на доходи. Фізичні особи, в свою чергу, здійснювали перерахування коштів на рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_1 .
У межах даної кримінальної справи ухвалою від 17.03.2017р. по справі за №766/7940/16-к н/п 1-кс/766/2758/17 слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області наданий дозвіл на проведення спеціалістами ГУ ДФС у Херсонській області позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства платника податків ОСОБА_1 за період з 1.01.2012р. по 1.01.2017р..
          На підставі вказаного, начальником ГУ ДФС у Херсонській області прийнято наказ від 7.04.2017р. за №267 про проведення позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства платника податків ОСОБА_1 за період з 1.01.2012р. по 1.01.2017р. (а.с.12).
          Так, у відповідності до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
          Згідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
          Порядок проведення документальних позапланових перевірок платників податку регламентовано ст.78 ПК України.
          Відповідно до пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки винесену ними відповідно до закону.
          Приписами п.78.4 ст.78 ПК України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
          За правилами п.78.5 ст.78 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно зі ст.81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому ст.79 цього Кодексу.
          Так, Верховний Суд у своїй постанові від 3.04.2018р. по справі за №820/4482/17 (адміністративне провадження №К/9901/223/17) виклав правову позицію відповідно до якої - відсутність підстав для проведення перевірок, зазначених пп.78.1.1, 78.1.11 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
          Проведення перевірки податковим органом в межах кримінальної справи на виконання ухвали слідчого судді у будь - якому випадку є самостійною підставою її проведення, а результати перевірки є доказом в кримінальному провадженні. У свою чергу, скасування ухвали про призначення перевірки як єдиної підстави до прийняття наказу про проведення перевірки, має наслідком скасування усіх індивідуальних адміністративних актів, прийнятих податковим органом па виконання ухвали слідчого судді.
          Як вбачається із матеріалів справи, ухвала слідчого судді, на підставі якої було призначено та проведено перевірку позивача не була оскаржена та як наслідок не була скасована, а тому відсутні підстави вважати наказ про проведення перевірки позивача незаконним та таким, що не відповідає вимогам законодавства.
          При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що позивач був обізнаний із ухвалою слідчого судді та наказом на проведення перевірки, проте не оскаржив їх, фактично із ними погодившись.
          Крім того, на пропозицію податкового органу про надання документів та пояснень в межах даної перевірки, викладену у листі позивачу від 12.04.2017р. №164/ФОП/21-22-13-02-14, позивач своїм листом повідомив, що він не заперечує проти проведення перевірки, проте не має змоги надати ніяких документів до перевірки, у зв`язку із тим, що 14.12.2016р. було здійснено вилучення документів старшим слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області, на підставі ухвали суду від 24.11.2016р. (а.с.13).
          Що стосується правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, то судова колегія виходить з наступного.
          Приписами пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України від 2.12.2010р. №2755-VI, із змінами та доповненнями, визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:
          а)          процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;
          б)          доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;
          в)          доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;
          г)          доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;
          ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;
          д)          інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);
          е)          спадщини, подарунків, виграшів, призів;
          є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;
          ж)          доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю;
          Положеннями пп.162.1 п.162.1 ст.162 ПК України встановлено, що платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
          У відповідності до пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;
          За правилами п.164.1 ст.164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
          Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
          Згідно пп.164.1.1 п.161.1 ст.164 ПК України, загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.
          Відповідно до пп.164.1.2 п.164.1 ст.164 ПК України, загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.
          Положеннями п.164.2 ст.164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються:
          - пп.164.2.1 ПК України доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту);
          - пп.164.2.2 ПК України суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору;
          - пп.164.2.20 ПК України інші доходи, крім зазначених у ст.165 цього Кодексу. Згідно п.164.3 ст.164 ПКУ при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.
          Пунктом 167.1 ст.167 ПК України визначено що ставка податку на доходи фізичних осіб становить 15% бази оподаткування, якщо база оподаткування з урахуванням норм п.164.6 ст.164 в календарному місяці перевищує десятикратний розмір заробітної плати встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17%.
          Приписами п.167.1 ст.167 ПК України (в редакції, діючій на 1.01.2015р.) визначено, що ставка податку на доходи фізичних осіб становить 15% бази оподаткування, якщо база оподаткування з урахуванням норм п.164.6 ст.164 ПК України в календарному місяці перевищує десятикратний розмір заробітної плати встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 20%.
          Приписами п.167.1 ст.167 ПК України від 2 грудня 2010р. №2755-VI (в редакції 2016р.) визначено ставки податку на доходи фізичних осіб становить 18% бази оподаткування.
          За правилами п.102.1 ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених п.102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до ст.39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п.133.4 ст.133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
          Як вбачається із акту перевірки, що за період з 1.01.2012р. по 1.01.2017р. платник податків ОСОБА_1 , перебуваючи засновником та керівником ТОВ «САФТАШ -10», яке займається оптовою торгівлею фарфором, скляним посудом і засобами чищення протягом 2012-2016р. здійснював реалізацію вищевказаної продукції за готівку, як громадянин, іншим громадянам України без сплати відповідних податків.
           ОСОБА_1 відкрив розрахункові рахунки у ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023) № НОМЕР_2 та в Херсонській філії ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 352478) № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 (депозитний), № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 .
          Так, перевіркою правильності визначення доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу 2012-2016р., який підлягає відображенню у розділі II Декларації про майновий стан і доходи, встановлено його заниження у зв`язку з неврахуванням у складі доходів сум, отриманих позивачем на власні розрахункові рахунки (розділ II «Доходи які включаються до загального річного оподаткованого доходу» рядок «Інші доходи»).
          Позивачем укладено договір від 11 березня 2009р. за №0870/00022750 про відкриття банківського (карткового) поточного, депозитного рахунку та обслуговування платіжної картки рахунку в акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк».
          За період з 1.01.2012р. по 1.01.2017р. на особистий рахунок позивача в АКБ «Укрсоцбанк» надійшло всього 54 402 808грн..
          Згідно виписки по клієнтському картковому рахунку № НОМЕР_2 «Деталі операції» - поповнення карткового рахунку, поповнення готівкою нацвалютою картрахунку без карти САКГ) АСС: НОМЕР_2 . По платіжним карткам довірених осіб власника карткового рахунку випущених додаткових карток на ім`я довірених осіб - «поповнення через термінал в касі банку/переказ р2р/ повернення товару чи послуги».
          Знято готівкою з рахунку НОМЕР_7 за 2012-2016р. - 54 315 177грн..
          Також ОСОБА_1 у Херсонській філії ПАТ КБ «Приватбанк» відкрито рахунки НОМЕР_3 (з 25.11.2014р.), № НОМЕР_4 (з 22.02.2016р.) - депозитний, № НОМЕР_8 (з 29.05.2016р.), № НОМЕР_9 (з 7.06.2016р.), крім того за матеріалами виписок банку встановлено зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_10 .
          На рахунки ОСОБА_1 , відкриті у Херсонській філії ПАТ КБ «Приватбанк», здійснювали перерахування коштів громадяни України з карткових рахунків, відкритих у цьому ж банку.
          За період з 25.11.2014р. по 11.08.2016р. на рахунок № НОМЕР_3 та на рахунок № НОМЕР_10 у Херсонській філії ПАТ КБ «Приватбанк» надійшло всього 8  419 336грн..
          Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_3 «Опис трансакції» - Поповнення карти готівкою у відділенні, поповнення з карти або з рахунку в терміналі самообслуговування. Поповнення готівкою через відділення Приватбанку.
          Крім того, за період з квітня 2016р. по вересень 2016р. на рахунок № НОМЕР_10 надійшло всього 621 825грн..
          Згідно банківських виписок рахунок за № НОМЕР_10 визначено як особистий рахунок ОСОБА_1 «Опис трансакції» - переведення коштів на свою карту.
          Зазначені суми не були задекларовані позивачем та не були оподатковані податком на доходи фізичних осіб та військовим збором.
          При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що позивачем у позовній заяві не надано жодних пояснень про походження описаних вище коштів, представник позивача також не зміг пояснити суду у судовому засіданні у зв`язку із чим позивачу надходили на банківські рахунки такі значні суми, що це за доходи та у зв`язку із чим вони отримані, пославшись на те, що довіритель не повідомив йому дані обставини.
          Також, твердження позивача, що вказані вище банківські рахунки відкриті для ТОВ «Сафташ -10» позивачем як директором та засновником, є необґрунтованими, оскільки позивач, посилаючись на дану обставину, не надав суду жодного доказу на її підтвердження та не спростував доводи податкового органу про відкриття таких рахунків на ім`я позивача.
          Крім цього, позивач не заперечував щодо правильності визначення розміру сум, що надійшли на зазначені вище банківські рахунки.
          Аналізуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень контролюючий орган діяв в межах та на підставі норм податкового законодавства України, а позивачем не доведено протиправності оскаржуваних дій та рішень.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
          За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
          На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021р. – залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.                                           
                                                            
                                                            Повний текст судового рішення виготовлено 9 червня 2021р.

Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                                                              
                       Судді:                                                                                  А.В. Крусян                                        

                                                                                                   О.В. Яковлєв