УХВАЛА

07 квітня 2021 року  
Київ
справа №400/2468/19
адміністративне провадження №К/9901/9797/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши матеріали касаційної скарги адвоката Веріковської Тетяни Анатоліївни -  представника ОСОБА_1 
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року
у справі №400/2468/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належать до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України, Миколаївської обласної державної адміністрації, Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області, Міністерства енергетики та захисту довкілля України, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , Національний природний парк "Білобережжя-Святослава" 
про визнання протиправними та скасування рішень з проведення конкурсу та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належать до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України, Миколаївської обласної державної адміністрації, Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області, Міністерства енергетики та захисту довкілля України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , Національний природний парк "Білобережжя-Святослава", в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природного-заповідного фонду, що належить до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України, оголошеного наказом Міністра екології та природних ресурсів України Семерака О. №151 від 23 квітня 2019 року, в частині допуску ОСОБА_2 до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади директора національного природного парку "Білобережжя-Святослава";
- визнати протиправним та скасувати рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належить до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України від 26 липня 2019 року, оголошеного наказом Міністра екології та природних ресурсів України Семерака О. №151 від 23 квітня 2019 року, в частині визначення переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади директора національного природного парку "Білобережжя-Святослава" ОСОБА_2 ; 
- зобов`язати посадових та/або службових осіб Миколаївської обласної державної адміністрації та Очаківської районної державної адміністрації відмовити керівнику центрального органу виконавчої влади у погодженні кандидатури ОСОБА_2 на посаду директора національного природного парку "Білобережжя-Святослава", визначеного переможцем конкурсу на підставі рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належать до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України від 26 липня 2019 року, оголошеного наказом Міністра екології та природних ресурсів України Семерака О. №151 від 23 квітня 2019 року. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2020 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належать до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України, оголошеного наказом Міністра екології та природних ресурсів України Семерака О. №151 від 23 квітня 2019 року в частині допуску ОСОБА_2 до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади директора Національного парку "Білобережжя-Святослава"; визнано протиправним та скасовано рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належать до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України від 26 липня 2019 року, оголошеного наказом Міністра екології та природних ресурсів України Семерака О. №151 від 23 квітня 2019 року в частині визначення переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади директора Національного природного парку "Білобережжя-Святослава" ОСОБА_2 . У задоволенні позову в частині зобов`язання посадових та/або службових осіб Миколаївської обласної державної адміністрації та Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області відмовити керівнику центрального органу виконавчої влади у погодженні кандидатури ОСОБА_2 на посаду директора Національного природного парку "Білобережжя-Святослава", визначеного переможцем конкурсу на підставі рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належать до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України, оголошеного наказом №151 від 23 квітня 2019 року, відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог  скасовано, прийнято у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природного-заповідного фонду, що належить до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України, оголошеного наказом Міністра екології та природних ресурсів України №151 від 23 квітня 2019 року в частині допуску ОСОБА_2 до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади директора національного природного парку "Білобережжя-Святослава" та рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належить до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України від 26 липня 2019 року в частині визначення переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади директора національного природного парку "Білобережжя-Святослава" ОСОБА_2 відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
22 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката Веріковської Тетяни Анатоліївни -  представника ОСОБА_1  на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі №400/2468/19.
Відповідно до частини першої     статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Згідно із частиною першої    статті 328 КАС України     учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд першої інстанції розглянув дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього     Кодексу     розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього     Кодексу     позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У касаційній скарзі представник позивача зазначає, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, оскільки наразі відсутня єдина правова позиція та/або правовий висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах (наявні лише рішення суду першої та апеляційної інстанцій, які суперечать один одному), тобто питання, яке є предметом даного спору, містять виключну правову проблему і необхідно забезпечити розвиток права та формування єдиної правозастосовної практики.
Скаржник також звертає увагу на те, що дана справа має значний суспільний інтерес та виняткове значення для позивача, оскільки позивач тривалий час займав посаду директора НПП «Білобережжя-Святослава» та має великий досвід роботи в сфері охорони довкілля.
Крім того, скаржник зазначає, що враховуючи значну кількість учасників справи та великий обсяг доказів, суд помилково розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, що позбавило позивача права на оскарження рішення суду апеляційної інстанції у касаційному порядку. 
Отже, проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу та суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково,  тобто про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої    статті 328 КАС України.
Також скаржником вказано на те, що касаційна скарга подана на підставі пункту 3 частини четвертої    статті 328 КАС України (відсутність висновку Верховного Суду щодо питання права застосування норми права), а саме питання застосування Порядку проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належить до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №123 від 17 квітня 2018 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України.
Отже, доводи, які викладені в матеріалах касаційної скарги, вказують на наявність обставин, визначених пунктом 3 частини четвертої  статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження, що потребує перевірки судом касаційної інстанції. 
Крім цього представник позивача в касаційній скарзі зауважує, що суд апеляційної інстанції безпідставно не застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, а саме: вимоги статті 12 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку галузей знань і спеціальностей, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти» №266 від 29 квітня 2015 року, на які посилався і позивач, і суд першої інстанції та положення статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» з огляду на зміст спірних правовідносин.
Вказані скаржником доводи є достатньо вмотивованими та обґрунтованими, що з урахуванням статті 341 КАС України, підлягає перевірці судом касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги.
У касаційній скарзі заявником порушено питання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.
В обґрунтування такого клопотання зазначено, що касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року вперше було направлено до Верховного Суду 22 лютого 2021 року, тобто у строк, передбачений нормами  КАС України.
Проте, ухвалою Верховного Суду від    03 березня 2021 року вперше подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України. 
09 березня 2021 року скаржником отримано копію ухвали Верховного Суду від 03 березня 2021 року, а 19 березня 2021 року представник скаржника повторно направив касаційну скаргу до Верховного Суду.
Наведене підтверджується даними автоматизованої бази «Діловодство спеціалізованого суду» (ДСС) та Єдиного державного реєстру судових рішень.
Відповідно до вимог частини другої та третьої  статті 329 КАС України  учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою  статті 333 цього Кодексу.
За наведених обставин, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.
Скарга відповідає вимогам  статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями     328, 330, 334 КАС України в редакції        Закону № 2147-VІІІ, Суд- 
УХВАЛИВ:
1.  Клопотання адвоката Веріковської Тетяни Анатоліївни -  представника ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Веріковської Тетяни Анатоліївни - представника ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі №400/2468/19. 
4.  Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
5. Витребувати з Миколаївського окружного адміністративного суду справу №400/2468/19.
6.    Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
А.Г. Загороднюк 
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду