УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 673/1568/13-ц
Провадження № 22-ц/4820/888/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 червня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Купельського А.В. (суддя-доповідач),
Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2021 року (суддя Цибульський Д.В.) про виправлення помилки в виконавчому документі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного територіально – галузевого об`єднання «Південно – Західна залізниця» про зобов`язання працевлаштування, стягнення середньої заробітної плати, 
        в с т а н о в и в :
В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Летичівського районного суду Хмельницької області з заявою, в якій вона просить: внести виправлення до виконавчого листа від 03.04.2014 року з врахуванням наведених у заяві недоліків, зобов`язавши при цьому відповідача поновити її на роботі з 01.10.2013 року згідно ст.235 КЗпП.
Посилаючись на ст. 432 ЦПК України, заявник обґрунтовує помилку тим, що в судовому рішенні не вирішено її вимогу про негайне виконання рішення. 03.04.2014 року Летичівським районним судом ОСОБА_1 видано виконавчий лист, в якому незаконно зазначено, що судове рішення набрало законної сили чомусь 13.03.2014 року, що суперечить власному висновку судді про те, що: «Розрив у часі між звільненням і працевлаштуванням у випадку за позовом ОСОБА_1 не допускається», відповідно її поновлення має відбутися з 01.10.2013 року, крім того, такий запис суперечить ст.235 КЗпП. Також, на думку заявника, у виконавчому листі недбало зазначено, що рішення, вирок, постанова набрали законної сили 13.03.2014 року при тому, що по справі було винесено лише рішення, яке відповідно до ст.235 КЗпП вступало в законну силу невідкладно від постановлення судового рішення, тобто з 22.01.2024 року. У виконавчому листі не повно було відтворено резолютивну частину рішення від 22.01.2014 року. В судовому рішенні не зазначено з якої дати зобов`язано відповідача її працевлаштувати. Крім того, з відповідача не стягнуто середній заробіток в розмірі 11158,62 грн. та не стягнуто в доход держави судовий збір 243 грн. 63коп. 
Виконавчий лист від 03.04.2014 року не відповідає судовому рішенню: не вірно вказано найменування, місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код, засоби зв`язку та електронна пошта відповідача. Також не зазначена сума стягнутого з нього судового збору.
У додаток до заяви від 15.03.2021 року про виправлення помилки ОСОБА_1 і її представник адвокат Бриндак П.А. подали заяву від 22.03.2021 року, в якій виклали докази про застосування ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення заяви, та ОСОБА_1 просить допустити до участі у судовому процесі адвоката Бриндака П.А.
Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 від 15.03.2021 року про виправлення помилки в виконавчому листі від 03.04.2014 року з виконання рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.01.2014 року (справа №673/1568/13-ц, провадження №2/673/51/14), залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити її вимоги в рамках ст. 432 ЦПК України. 
Зазначає, що запис у виконавчому документі від 03.04.2014 року про те, що рішення набрало законної сили 13.03.2014 року суперечить рішенню Деражнянського районного суду від 22.01.2014 року та не відповідає вимогам ст. 235 КЗпП. 
На думку апелянта, у виконавчому листі потрібно внести виправлення суперечливого терміну про покладення обов`язку на відповідача про її «працевлаштування» на «поновлення на роботі», оскільки термін «працевлаштування» юридично не кореспондується з терміном «поновлення» на роботі в разі незаконного звільнення в стані вагітності. 
Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.  
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволення не підлягає.
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.01.2014 року (справа №673/1568/13-ц, провадження №2/673/51/14) позов ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про зобов`язання працевлаштування, стягнення середньої заробітної плати задоволено частково (Т.1 а.с.57-62). 
          Зобов`язано Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця» працевлаштувати ОСОБА_1 .
          Стягнуто з Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на користь ОСОБА_1  середній заробіток в розмірі 11 158,62грн. без урахування передбачених законодавством утримань із заробітної плати.
          Стягнуто з  Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» в дохід держави судовий збір в розмірі 243,63грн.
          В решті вимог позову відмовлено.
          Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи,  які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були  присутні  у  судовому  засіданні  під час проголошення судового рішення,  можуть  подати  апеляційну  скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Деражнянський  районний суд Хмельницької області.
Вищевказане рішення суду позивач та її представник не оскаржували, а відповідач його оскаржив і просив скасувати, проте колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області, ухвалою від 13.03.2014 року залишила рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2014 року без змін.
На кожну із вирішених у рішенні вимог 03 квітня 2014 року Деражнянським районним судом Хмельницької області видані виконавчі листи. 
Згідно першого виконавчого листа суд вирішив: Зобов`язати Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця» працевлаштувати ОСОБА_1 .
Рішення набрало законної сили 13.03.2014 р., строк пред`явлення його до виконання до 13.03.2015 року.
Боржник: Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця», вул.Лисенка, 6, м.Київ 01601.
Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проживає за адресою АДРЕСА_1 . Індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 . (Т.1 а.с 116).
Зміст другого виконавчого листа відповідає змісту другого абзацу резолютивної частини рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.01.2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про зобов`язання працевлаштування, стягнення середньої заробітної плати, згідно якого суд вирішив: - зобов`язати Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця» працевлаштувати ОСОБА_1 ; - стягнути з Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток в розмірі 11158,62 грн. без урахування передбачених законодавством утримань із заробітної плати (Т.1 а.с. 124). 
Третій виконавчий лист виданий на виконання вище зазначеного рішення про стягнення з Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» в дохід держави судового збору в розмірі 243,63 грн.(Т.1 а. с.120).
26.06.2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Київ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №42118068 у зв`язку з працевлаштуванням ОСОБА_1 (Т.1 а.с.115).
02.09.2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Київ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №43788092, з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 11158,62 грн. середнього заробітку без урахування передбачених законом утримань із заробітної плати (Т.1 а.с.123).
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд виходив з того, що зміст виконавчого листа від 03.04.2014 року про примусове виконання рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.01.2014 року (справа №673/1568/13-ц, провадження №2/673/51/14) в частині зобов`язання Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця» працевлаштувати ОСОБА_1 відповідає змісту другого абзацу резолютивної частини рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.01.2014 року та виданий з дотриманням вимог ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно, при його оформленні і видачі не допущено помилок, які б підлягали виправленню в розумінні ст.432 ЦПК України. 
З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.
У пункті 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд, до якого також відноситься і право апеляційного оскарження.
Відповідно до ч.1 ст.269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.
Відповідності до частини 3 статті 431 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Помилки при оформленні можуть проявлятися у дефектах форми і змісту виконавчого листа: наприклад, суд неправильно подав інформацію про стягувача чи боржника, резолютивну частину судового рішення перенесено у виконавчий лист з помилками, внаслідок цього обсяг обов`язків, що покладено на боржника, зменшено чи збільшено, або й зовсім змінено (зокрема, якщо резолютивну частину перенесено зовсім з іншого рішення), відсутні всі необхідні реквізити виконавчого документа, тощо.
Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.
Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.
Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.
Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту - фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.
Вимоги до виконавчого документа закріплені у статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Встановлено, виконавчий лист було видано у відповідності до резолютивної частини рішення суду, виправлення помилки у виконавчих листах можливо лише тоді, коли внаслідок помилки зміст виконавчого листа відрізняється від змісту резолютивної частини рішення суду.
2 вересня 2016 року ухвалою колегії судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та роз`яснення рішення Деражнянського районного суду від 22 січня 2014 року (Т.1 а.с.144-145, 174-175).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду, що обставин, які б свідчили про наявність описок чи арифметичних помилок як в рішення суду так і в виконавчому листі виданому на підставі рішення суду – відсутні. 
Будь-яких допущених помилок, в розумінні діючого законодавства, в виконавчому листі, на які посилається заявник судом не встановлено.
Посилання апелянта, що запис у виконавчому документі від 03.04.2014 року про те, що рішення набрало законної сили 13.03.2014 року суперечить рішенню Деражнянського районного суду від 22.01.2014 року та не відповідає вимогам ст. 235 КЗпП є необґрунтованим та суперечить вимогам закону. 
Не може бути підставою для скасування ухвали суду посилання апелянта, що у виконавчому листі потрібно внести виправлення суперечливого терміну про покладення обов`язку на відповідача про її «працевлаштування» на «поновлення на роботі», оскільки термін «працевлаштування» юридично не кореспондується з терміном «поновлення» на роботі в разі незаконного звільнення в стані вагітності. Рішення суду виконано. Внесення виправлення у виконавчий лист неможливе, оскільки буде суперечити рішенню суду на виконання якого він виданий. 
Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявників з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки в виконавчому документі, суд не вбачає описок, які б підлягали виправленню в порядку ст. 432 ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам Закону.
Доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 375 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для її скасування, тому підлягають відхиленню.
На підставі викладеного керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 

Повне судове рішення складено 11 червня 2021 року.

 
Судді А.В. Купельський

 
Т.О. Янчук

 
О.І. Ярмолюк