ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Келеберда В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2021 року                                                                                       Справа № 640/2076/21
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                      Епель О.В., 
суддів:                                              Карпушової О.В., Кобаля М.І.,
за участю секретаря                     Сакевич Ж.В.,
представника позивача                    Богданової-Пуфф Т.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року у справі 

за позовом            ОСОБА_1 

до                     Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України,
                              судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України 
ОСОБА_3, 
ОСОБА_2 , 
ОСОБА_4

про                     визнання дій протиправними, 

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.
ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - Відповідач-1), судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 (далі - Відповідачі-2) про визнання незаконними дій Відповідачів при проведенні додаткової судово-технічної експертизи документів, результати якої викладенні у висновку експертів № 101133/19-34/18352-18373/20-34 від 17.07.2020.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року у відкритті провадження у справі відмовлено.
Постановляючи таку ухвалу, суд виходив з того, що цей спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки він не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів Позивачки у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку Відповідачів.
Разом з тим, суд зазначив, що ані експертна установа, ані експерти не є суб`єктами владних повноважень.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, наполягаючи на тому, що цей спір підсудний саме суду адміністративної юрисдикції.
При цьому, у своїй скарзі Позивачка зазначає, що її права були порушені експертами КНДІСЕ, які діяли, на її переконання, свідомо всупереч нормам діючого законодавства при проведенні експертного дослідження, а саме судово-технічної експертизи документів від 17.07.2020, призначеної ухвалою суду у кримінальній справі № 482/864/16-к, що призвело до неправильних результатів експертного дослідження.
Разом з тим, Апелянт наводить конкретні обставини по суті спору, на які вона, зокрема, посилається в обґрунтування заявлених у цій справі позовних вимог.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо юрисдикції цього спору та відкриття провадження у справі.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021 було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою позивача, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено судовий розгляд справи.
24.03.2021 від Позивачки через її представника надійшло клопотання про призначення судового засідання в цій справі в режимі відеоконференції з іншим судом.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2021 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.
06.04.2021 від Позивачки через її представника надійшло клопотання про призначення судового засідання в цій справі в режимі відеоконференції з іншим судом.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.
07.04.2021 від Позивачки через її представника надійшло клопотання про призначення судового засідання в цій справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2021 зазначене клопотання задоволено та призначено судовий розгляд цієї справи в режимі відеоконференції.
09.04.2021 від Відповідачів надійшло клопотання про призначення судового засідання в цій справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021 зазначене клопотання задоволено та призначено судовий розгляд цієї справи в режимі відеоконференції.
Відповідачами подано відзив на апеляційну скаргу Позивачки,  в якому вони просять залишити таку скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на безпідставності доводів Апелянта та звертаючи увагу апеляційного суду на те, що вона не погоджується з процедурою та результатами проведення КНДІСЕ експертизи у кримінальній справі, що не може бути предметом судового розгляду в адміністративному судочинстві.
В обґрунтування своєї правової позиції Відповідачі посилаються на практику Верховного Суду у справі № 520/2604/20.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.
Обставини, установлені судом першої інстанції.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.03.2019 у кримінальній справі № 482/864/16-к призначено додаткову технічну експертизу документу, виконання даної експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
На виконання зазначеної ухвали суду, Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз надано висновок експертів за результатом проведеної додаткової судово-технічної експертизи документів від 17.07.2020 №  10133/19-34/18352-18373/20-34.
Нормативно-правове обґрунтування.
Так, Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У пунктах 1, 7 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
У статті 1 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 № 4038-XII визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Частиною першою статті 10 вказаного Закону передбачено, що судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.
Згідно з частиною першою статті 68 КАС України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи.
Аналогічне визначення експерта містяться у ст. 69 Кримінального процесуального кодексу України та у ст. 72 Цивільного процесуального кодексу України.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням ним владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.
Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії органу влади чи місцевого самоврядування.
Таким чином, під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосування виключно формального критерію-визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 по справі № 490/5986/17 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, підлягає обов`язковому врахуванню судом при розгляді даної справи.
Європейський суд з прав людини у пункту 24 свого рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, який не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, що не мала регулювання законом.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом спору в цій справі є дії експертної установи (КНДІСЕ) та конкретних експертів щодо проведення експертизи, призначеної у порядку КПК України, та складання висновку експертного дослідження у кримінальній справі.
При цьому, жодний з Відповідачів не є суб`єктом владних повноважень та не здійснює владно-управлінських функцій у межах виниклих спірних правовідносин. 
Жодних доводів, які б підтверджували зворотне, Апелянтом не наведено.
Разом з тим, як було правильно зазначено судом першої інстанції, результатом діяльності експерта є створення письмового документа, котрий за своєю правовою суттю та юридичною природою є доказом, а відтак, належність, допустимість, достовірність та достатність цього доказу має оспорюватись особою виключно у межах того судочинства, де такий доказ подається іншою стороною судової справи.
Таким чином, спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів Позивачки саме у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідачів як суб`єктів владних повноважень та не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.
Водночас, дотримання процесуального статусу експертом статті 69 КПК України підлягає перевірці в рамках кримінальної справи № 482/864/16-к.
Тож, доводи Апелянта про те, що цей спір підлягає вирішенню в порядку КАС України, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані та безпідставні.
Доводи Апелянта про те, що її права були порушені експертами КНДІСЕ, які діяли, на її переконання, свідомо всупереч нормам діючого законодавства при проведенні експертного дослідження, а саме судово-технічної експертизи документів від 17.07.2020, призначеної ухвалою суду у кримінальній справі №  482/864/16-к, що призвело до неправильних результатів експертного дослідження, жодним чином не підтверджують наявність будь-яких правових підстав для віднесення цього спору до юрисдикцій адміністративного суду.
Наведені Апелянтом конкретні обставини по суті спору, на які вона, зокрема, посилається в обґрунтування заявлених у цій справі позовних вимог, апеляційний суд відхиляє, оскільки предметом цього апеляційного провадження є ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі, а не рішення по суті спору.
Аналізуючи ці та всі інші доводи учасників справи, колегія суддів зазначає, що в рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо непідсудності цього спору суду адміністративної юрисдикції.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 14 квітня 2021 року.

Головуючий суддя:                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      О.В. Карпушова

                                                                                М.І. Кобаль