ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 33/807/177/21
Єдиний унікальний № 334/121/21 Головуючий в 1-й інстанції – Баруліна Т.Є.
Категорія - ст. 124 КУпАП                 Доповідач в 2-й інстанції – Білоконев В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
09 квітня 2021 року                                                        м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Фельського С.Л., який діє в інтересах  ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2  та його представника адвоката Лихосенко Є.О.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2021 року  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 грн.

Як вказано в постанові, 28.12.2020 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 28.12.2020 року о 12:30 год. в м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ 11027 д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді зі двору будинку № 12 по вул. Медведєва на вул. Верхня не дав переваги в русі автомобілю TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. Верхня, та зкоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Внаслідок ДТП травмовані особи відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки судді, викладені в постанові не відповідають обставинам справи. В судовому засіданні він пояснював, що перед початком руху, виїжджаючи зі двору, він подивився у бік руху транспортних засобів (при цьому його пропустив автомобіль ВАЗ 2109 держаний номер він не запам`ятав, який стояв на червоне світло світлофору), а також з іншого боку, пропустивши перешкоду, почав рух (поворот наліво). При цьому він не міг припустити, що водій автомобілю Toyota вилетить на нього зі зустрічної смуги, здійснюючи обгін ряд автомобілів, без попереднього включення індикатору повороту, які чекали зеленого світа світлофору. У такому випадку переваги у водія ОСОБА_3 не було, оскільки в судовому засіданні водій ОСОБА_4 пояснив, що почав здійснювати обгін за 30 метрів до проспекту Соборного, при цьому відповідно до п. 14.6 ПДР Обгін заборонено: в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом. Відстань від місця ДТП (та місця де ОСОБА_4 здійснював обгін) до пішохідного переходу (перетину вулиць Верхня та Соборний) складає не більше 20 метрів, отже порушення в діях водія ПДР ОСОБА_3 також є і саме він спровокував ДТП, оскільки не впевнився в можливій перешкоді і не витримав швидкісний режим. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_4 не зміг пояснити яким чином він за 30 метрів до пішохідного переходу і виїзду на проспект Соборний намагався закінчити рух на дорозі двостороннім рухом, по одній смузі для руху в кожному напрямку (ПДР 11.3). В даному випадку, він міг закінчити рух тільки по зустрічний смузі, оскільки напрямок в сторону проспекту Соборного було зайнято іншими учасниками (водіями),але такі дії є порушенням ПДР.
Враховуючи наведене, протокол про адміністративне правопорушення, схема місця дорожньо-транспортної пригоди, не в повній мірі встановлює механізми ДТП та його елементів, відповідності дій водіїв ТЗ, у даній дорожній ситуації, технічним вимогам Правил дорожнього руху, тобто не містять об`єктивних даних щодо невідповідності його дій Правилам дорожнього руху та знаходження таких дій у причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди, а інші докази за своїм змістом не встановлюють факт порушення ним Правил дорожнього руху та не підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі.

Заслухавши в судовому засіданні  ОСОБА_1  та захисника Фельського С.Л., які підтримали апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_2  та його представника адвоката Лихосенко Є.О.,  які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд першої інстанції, проаналізувавши у сукупності показання ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та докази, які є в справі, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та визнав ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
       
З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно п. 10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги — велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. 
Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». 

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддя з`ясувавши всі обставини справи, в постанові зазначив, які саме порушення Правил дорожнього руху України, були порушені ОСОБА_1 та призвели до дорожньо – транспортної пригоди.

Але не звернув уваги суддя на те, що фактичні обставини справи та наявні в матеріалах дані, безперечно не доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а тому потребували залучення фахівця в галузі автотехніки для з`ясування усіх обставин справи.

Так, постановою Запорізького апеляційного суду від 04 березня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було призначено інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму ДТП».

01.04.2021 року до апеляційного суду надійшов висновок експерта за № СЕ-19/108-21/3482-ІТ від 29.03.2021 року, згідно якому:
1.В даній дорожній ситуації водій автомобіля ЗАЗ-1102, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.2 Правил дорожнього руху.
2.В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 9.2, 9.4, 12.3, 14.6 Правил дорожнього руху.
3.Визначити технічну можливість водія автомобіля ЗАЗ-1102, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 запобігти зіткнення не є можливим через відсутність необхідних вихідних даних в матеріалах, наданих для дослідження цієї дорожньої ситуації.
4.Оцінити дії водія автомобіля «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху можливо тільки після визначення його технічної можливості уникнути зіткнення.
У разі, якщо водій автомобіля «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 перед перестроюванням на зустрічну смугу для виконання обгону не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку та виконував обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом, тоді в його діях є невідповідності до вимог пп.9.2, 9.4, 14.6 Правил дорожнього руху.
5.        Визначити технічну можливість водія автомобіля «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 здійснити зупинку для уникнення зіткнення не є можливим через відсутність необхідних вихідних даних в матеріалах, наданих для дослідження цієї дорожньої ситуації.
6.        В діях водія автомобіля ЗАЗ-1102, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є. невідповідності до вимог п.10.2 Правил дорожнього руху.
7. Запитання про наявність порушень в діях водіїв виходить за межі компетенції судового експерта при проведенні інженерно-транспортної експертизи.
У разі, якщо водій автомобіля «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 перед перестроюванням на зустрічну смугу для виконання обгону не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку та виконував обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом, тоді в його діях є невідповідності до вимог пп.9.2, 9.4, 14.6 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору не знаходиться в причинному зв`язку з зіткненням.
Визначити, в діях кого з водіїв вбачаються невідповідності до вимог Правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку із зіткненням, можливо тільки після визначення їх технічної можливості уникнути зіткнення.

Таким чином, з огляду на зазначений висновок експерта в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України, які висуваються йому в провину згідно протоколу про адміністративне правопорушення і які б безумовно свідчили про те, що ці порушення правил дорожнього руху знаходились у причинному зв`язку з подією ДТП, апеляційним судом, не встановлено.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушень при складанні протоколу та при розгляді справи, враховуючи вищевказане, апеляційним судом не переглядаються, так як при таких обставинах позбавлені правового сенсу.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає необхідним постанову судді скасувати через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права і провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. – скасувати, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення. 
Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу  Справа № 334/121/21