КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
18  червня  2021 року                                                                                                                           м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                                  Васильєва М.А., 
за участю:
захисника                                                                                                     Козирєва І.М.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,                                              ОСОБА_1                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Козирєва Ігоря Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного  суду м. Києва від 19 травня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого                            ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, 
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 20 лютого 2021 року о 17:55 год.  керував автомобілем марки Chevrolet Aveo  державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Скляренка, 4а,  у м. Києві,  у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено у встановленому порядку у лікаря-нарколога КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» на вул. Петра Запорожця, 20 у м. Києві.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 лютого 2021 року № 000852, станом на момент огляду 20 лютого 2021 року о 18:20  год. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду склав 1,64 проміле.
Тобто, ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 2.9.а) ПДР України керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду, захисник Козирєв І.М. в інтересах                       ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що з оскаржуваною постановою неможливо погодитись з тих підстав, що при її винесенні суд керувався лише припущенням про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що є неприпустимим. Так апелянт зазначає про те, що ОСОБА_1 під час оформлення адміністративного матеріалу на запитання поліцейського, чи визнаєте він себе винуватим у порушенні п. 2.9а ПДР України, відповів, вину визнавати відмовився. У протоколі ОСОБА_1 також зазначив: відмовився, тобто, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що мова йде саме про відмову визнання вини 
Як вказує захисник, з пояснень особи, яка звернулась з викликом на номер 102, невідомо, хто перебував за кермом транспортного засобу, а з рапорту працівника поліції вбачається, що транспортний засіб був затриманий, на місце був викликаний екіпаж патрульної поліції.  Окрім того, апелянт зазначає, що з матеріалів справи не вбачається, чи були залучені свідки або поняті під час затримання автомобіля, а також не встановлено,  хто саме перебував за кермом. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, на підставі яких можливо дійти однозначного висновку про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Захист звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не заперечував той факт, що разом з товаришами порушували громадський порядок, що розпивали алкогольні напої, вживали горілку. Проте, ОСОБА_1 за кермо не сідав та нікуди їхати не збирався, оскільки в компанії був тверезий водій з документами на право керування транспортним засобом. Відносно одного з товаришів, що був допитаний у судовому засіданні, складений Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 178 КУпАП - розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях. ОСОБА_1 запропонували проїхати до лікарні «Соціотерапія», на що він не відмовився, оскільки вважав, що відносно нього також складуть протокол за появу у громадському місці в п`яному вигляді. ОСОБА_1 по суті стан сп`яніння не приховував, проте, будучи п`яним, не міг адекватно усвідомлювати всю інформацію та не хотів зайвий раз сперечатися із поліцейськими. Саме з цієї причини погодився пройти огляд на стан сп`яніння.
На переконання апелянта, з фактичних обставин, які мали місце 20 лютого 2021 року, вбачається, що у діях ОСОБА_1 та інших осіб може бути наявний склад адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП - дрібне хуліганство чи за ст. 178 КУпАП - розпивання алкогольних напоїв чи поява у громадських місцях у п`яному вигляді. Проте, як вказує захисник, інспектор патрульної поліції без будь-яких доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 склав відносно нього протокол саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апелянт переконаний, що складення протоколу без доказів керування автомобілем є неприпустимим порушенням прав ОСОБА_1 , як і винесення оскаржуваної постанови суду, якою грубо порушуються права ОСОБА_1 , як громадянина.
Окрім того, апелянт зазначає, що   ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля ніхто не пропонував, а поліцейський, що складав протокол, не знав, де розташовано місце зупинки автомобіля. Також апелянт акцентує увагу на тому, що у разі відмови водія проходити огляд будь-де, наступає відповідальність саме за відмову від проходження огляду, а не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.                    Проте, ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності саме за керування транспортним засобом в стані сп`яніння. Також захисник наголошує, що свідки до участі у складенні протоколу не залучались, тобто, відсутні особи, що можуть підтвердити пропозицію поліцейського до ОСОБА_1 про проходження  огляду на місці зупинки автомобіля та відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду. Докази на підтвердження вказаних обставин у матеріалах справи відсутні.
Що стосується рапорту інспектора патрульної поліції, то захисник не вважає його доказом у розумінні положень ст. 251 КУпАП, зазначаючи, що рапорт поліцейського, як і його пояснення обґрунтування вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не можуть бути доказом вини особи, так як поліцейський є зацікавленою особою та має упереджене ставлення, викладає обставини на свій суб`єктивний погляд. Рапорт містить у собі певну інформацію, проте, суд має відноситись до неї критично та перевіряти обставини іншими доказами, що є в справі.
На переконання захисника, слід звернути увагу на те, що повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи було б можливе у разі направлення до суду фото чи відеофіксації подій, які відбувались 20 лютого 2021 року. У матеріалах справи містяться докази витребування інформації судом та адвокатом, проте, суд, не дочекавшись інформації постановив передчасне рішення, що ґрунтується на припущенні вини ОСОБА_1 .
Окрім того, на думку захисника,  відсутність вини в діях ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні підтверджується й тим фактом, що особа не відсторонялась від керування транспортним засобом після оформлення матеріалів,  відповідні документи про передачу права керування третім особам не складались.
 
Під час апеляційного розгляду захисник підтримав доводи апеляційної скарги, додатково вказавши про те, що на його запит до УПП м. Києва він отримав відповідь, що відеозаписи зберігаються протягом 30 діб, а, відтак, матеріали справи відносно                         ОСОБА_1 не містять жодних об`єктивних доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 підтримав доводи захисника та, надаючи пояснення по обставинах справи, вказав різні обставини подій, які відбулись 20 лютого 2021 року. Так                    ОСОБА_1 спочатку зазначав про те, що він з двома знайомими приїхали до лікарні, оскільки одному з них необхідна була допомога лікаря, але їх не прийняли тому, що вони були у стані алкогольного сп`яніння. Після цього вони  вжили алкогольні напої, а потім поїхали в інше місце. Хто керував автомобілем, він не пам`ятає. Коли зупинили автомобіль, то на місці він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. У подальшому на уточнюючі запитання захисника Кондратюк М.Ю. вказав, що за кермом була третя особа на ім`я - ОСОБА_2 , який був тверезий. Проте, вказати, що це за особа, звідки вона, не зміг. При цьому                 ОСОБА_1 зазначив, що  автомобіль працівниками поліції не зупинявся, що вони виїхали тільки за ворота медичного закладу та зупинились, що там вживали алкоголь, а до них підійшли працівники поліції. Він не заперечував, що перебував у стані алкогольного сп`яніння.  
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали, апеляційний суд доходить такого висновку. 
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
 
Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
 
Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку,  що суд першої інстанції дотримався вище зазначених вимог закону.
 
Розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1                   ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції вислухав ОСОБА_1 , його захисника, опитав свідка та працівника поліції, дослідив наявні у справі докази та дійшов обґрунтованого висновку про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин, викладених у постанові суду. 
 
Так,  зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що у судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 не заперечував факту вживання ним алкоголю і перебування внаслідок цього у стані алкогольного сп`яніння, однак, заперечив факт керування ним автомобілем та пояснив, що 20 лютого 2021 року  він разом із двома товаришами, один з яких ОСОБА_3 , анкетні дані третьої особи - іншого товариша - не повідомив, з метою лікування зуба ОСОБА_3 приїхали на автомобілі марки CHEVROLET AVEO до стоматологічної лікарні, однак, у зв`язку з тим, що вони були у  стані алкогольного сп`яніння, їм відмовили надавати допомогу, через що вони вчинили сварку у лікарні. Вони вийшли на вулицю та почали вживали алкогольні напої спочатку біля поліклініки, а потім у транспортному засобі. Потім вони вирішили перегнати автомобіль, за кермом якого був його товариш (третя особа), котрий не вживав алкогольні напої. Коли їх зупинили працівники поліції, він ( ОСОБА_1 ) надав документи на транспортний засіб і посвідчення водія. Медичний огляд він проходив у лікаря-нарколога, результат якого був позивний, а тому патрульний склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні  суді першої інстанції пояснив, що                       ОСОБА_1 є його товаришем. 20 лютого 2021 року вони разом з ОСОБА_1 та іншим товаришем з метою лікування зуба приїхали до стоматологічної лікарні. Через те, що вони були у стані алкогольного сп`яніння, їм відмовили у наданні допомоги, вони вчинили там сварку з персоналом, а потім вийшли на вулицю, де  вживали горілку біля лікарні.  Згодом продовжили вживати алкоголь у транспортному засобі. Після цього вирішили перегнати автомобіль, за кермом був не ОСОБА_1 , а інший товариш, який не вживав алкогольні напої. Вони помітили проблискові мачки поліції і він ( ОСОБА_3 ), вийшовши з автомобіля, пішов поліцейським на зустріч, а ОСОБА_1 та інший товариш поїхали через перехрестя, де їх наздогнали працівники поліції та зупинили транспортний засіб за перехрестям, куди підійшов і він. Хто з його товаришів надавав посвідчення водія, не бачив. На вимогу поліцейських він надав свої документи, і стосовно нього склали протокол про адміністративне правопорушення за вчинення дрібного хуліганства в поліклініці, а ОСОБА_1 поїхав з працівниками поліції до лікаря-нарколога проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Інспектор поліції Ковальчук С.А. , опитаний за клопотанням сторони захисту, вказав про те, що 20 лютого 2021 року він перебував на чергуванні та патрулював містом. У радіоефір вийшли працівники підрозділу поліції охорони, які повідомили про те, що по вул. Кирилівській у бік  вул. Вишгородської рухається автомобіль марки CHEVROLET AVEO, червоного кольору, водій якого, ймовірно, з ознаками алкогольного сп`яніння. Його ( Ковальчука ) наряд рухався поблизу, а тому вони поїхали в бік вул. Кирилівської. Потім працівники підрозділу поліції охорони знову вийшли в радіоефір та повідомили, що вказаний автомобіль звернув в бік                   пров. Куренівського, де працівники поліції охорони намагалися зупинити автомобіль марки CHEVROLET AVEO, однак, водій не зупинився, і цей автомобіль був зупинений лише  за адресою вул. Скляренка, 4а, шляхом загородження дороги транспортному засобу службовим автомобілем на майданчику для паркування. За декілька хвилин прибув і його ( Ковальчука ) патруль. На місці зупинки транспортного засобу перебували працівники підрозділу поліції охорони, два чоловіки з явними ознаками алкогольного сп`яніння, один з яких був                ОСОБА_1 , а також молодий чоловік віком 20-ти років, котрий мовчав і жодних пояснень не давав. Працівник підрозділу поліції охорони повідомив про переслідування транспортного засобу та про причини зупинки автомобілю, а саме про те, що ці особи в стані алкогольного сп`яніння вчинили сварку в стоматологічному центрі, а тому працівники цього центру викликали на місце події підрозділ поліції охорони.  Один із працівників підрозділу поліції охорони повідомив, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом,  і саме він вийшов з боку водійського сидіння, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). У ході перевірки та з`ясування обставин ОСОБА_1 повідомив, що транспортний засіб належить його дружині і надав водійське посвідчення та документи на транспортний засіб. При цьому ОСОБА_1 добровільно повідомив про те, що на прохання товариша повіз останнього у справах, тобто, про те, що саме він ( ОСОБА_1 ) керував транспортним засобом. Неодноразово ОСОБА_1 пропонував вирішити питання на місці зупинки в інший будь-який спосіб без складання протоколу про адміністративне правопорушення. З огляду на наявність обґрунтованих підстав про ймовірне перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, останньому було роз`яснено порядок проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, й було запропоновано пройти огляд на такий стан у встановленому порядку. Вони запросили двох свідків для фіксування процедури проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але водій ОСОБА_1 тривалий час не міг визначитися, а потім добровільно повідомив про те, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому порядку. Перебуваючи у медичному закладі охорони здоров`я, на запитання лікаря-нарколога водій ОСОБА_1 повідомив, що він керував транспортним засобом та добровільно без заперечень пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Drager ALCOTEST, результат був позитивний, а тому було складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 лютого 2021 року  № 000852 станом на момент проведення огляду 20 лютого 2021 року о 18:20  год. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Встановлення такого стану було проведено в установленому порядку у лікаря-нарколога за адресою: вул. П.Запорожця, 20 у м. Києві (КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»). 
Згідно з даними, які зафіксовані у документах, наданих КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» на запит суду, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку було проведено із застосуванням спеціального технічного засобу Drager ALCOTEST 6820, прилад ARKL-2587, принтер ARHJ-0236 у присутності поліцейського та лікаря-нарколога, результатом обстеження для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі з використанням указаного технічного засобу: тест № 8605 - виявлено 1,64‰ етанолу, тест № 8607 - виявлено 1,28‰ етанолу. Факт проходження такого огляду підтверджується наданими копіями: Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 000852 від 20 лютого 2021 року; витягу з Журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; результатів обстеження для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі з використанням технічного засобу Drager Alcotest 6820.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №047951, складеному о 18:30 год.  на вул. Петра Запорожця, 20,  у м. Києві (КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»), вбачається, що 20 лютого 2021  року о 17:55 год.   ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки CHEVROLET AVEO (державний номерний знак НОМЕР_1 ) по вул. Скляренка, 4а,  у                       м. Києві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння було проведено в установленому порядку у лікаря-нарколога КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» на  вул. Петра Запорожця, 20 у м. Києві, чим порушив вимоги п. 2.9.а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У протоколі зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП, та про вилучення у водія ОСОБА_1 водійського посвідчення НОМЕР_2 і видачу йому тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 .
Крім того, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» зазначено лише «відмовився», і наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про те, що такий запис свідчить про незгоду ОСОБА_1 з викладеними у протоколі обставинами, оскільки вказаний запис  свідчить про відмову   ОСОБА_1 від надання пояснень.
 
Як обґрунтовано дійшов висновку суд першої інстанції, своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав. При цьому протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких інших пояснень ОСОБА_1 , у т.ч.  його незгоди зі змістом протоколу, жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв, мотивів не згоди з протоколом не зазначив, жодних заперечень водія ОСОБА_1 щодо факту керування автомобілем марки CHEVROLET AVEO (державний номерний знак   НОМЕР_1 ) протокол також не містить.
 
Окрім того, згідно з даними, зафіксованими у рапорті молодшого інспектора ГЗ старшого сержанта Голішевського А.Б., підтверджується факт переслідування автомобіля Шевроле  Авео державний номерний знак   НОМЕР_1 та затримання його, з подальшим викликом екіпажу патрульної поліції для оформлення даних матеріалів (ас. 30). 
Зазначені у рапорті обставини підтверджуються як поясненнями свідка ОСОБА_3 , так і поясненнями інспектора патрульної поліції Ковальчука С.А.
 
Наявні докази у своїй сукупності спростовують доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, що працівниками поліції порушена процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, та про те, що                  ОСОБА_1 не був відсторонений від керуванням транспортним засобом. 
 
Судом першої інстанції перевірялись доводи  сторони захисту про наявність достатніх підстав для закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, і суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх безпідставними.
 
Окрім того, доводи сторони захисту як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, про те,  що відсутність свідків у справі свідчить про порушення працівниками УП вимог законодавства щодо проведення огляду та складання протоколу, є необґрунтованими, оскільки, як правильно вказав суд першої інстанції в оскаржуваній постанові, огляд особи на стан сп`яніння  не передбачає присутність двох свідків при проведенні огляду особи на стан сп`яніння в медичній установі, а протокол про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків складається у разі відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
 
Також є правильним висновок суду першої інстанції про те, що  відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапису не може свідчити про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції стосовно ОСОБА_1 за керування останнім  транспортним засобом у  стані алкогольного сп`яніння (підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху), а не за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (пункт 2.5 Правил дорожнього руху).
 
При цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 протягом всього часу зазначає різні обставини подій, які відбулися 20 лютого 2021 року, у т.ч. щодо перебування його або іншої особи за кермом, про місце вживання алкогольних напоїв та ким саме, відомостей щодо зупинки транспортного засобу працівниками служби охорони та де саме, що  свідчить про неправдивість його пояснень з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. 
 
          Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
 
Оцінюючи та аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» ПДР України,  та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду. 
 
З огляду на викладене, апеляційним судом  не встановлено обставин, які  свідчать про істотні порушення вимог закону як з боку працівників патрульної поліції, так і суду першої інстанції є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі, а відтак, апеляційна скарга захисника Козирєва І.М. в інтересах ОСОБА_1 не підлягає до задоволення. 
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И Л А : 
Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року щодо   ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП  - залишити без зміни, апеляційну захисника Козирєва Ігоря Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 - без задоволенні. 
 
Постанова оскарженню не підлягає.

 
                Суддя
Київського апеляційного суду                                                                                                      М.А. Васильєва