ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 р. 	Справа № 520/14441/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, повний текст складено 30.11.20  по справі № 520/14441/2020
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                       
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській щодо невиплати ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії за період з 01.01.2019 року по 30.09.2020 року в сумі 15287 грн. 82 коп.;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суму недоплаченої частини основного розміру пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 року по 30.09.2020 року в сумі 15287 грн. 82 коп.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року у задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року у справі № 520/14441/2020 та прийняти постанову, якою задовольнити позов.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 по справі № 520/5026/19 зобов`язано Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити з 01 січня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 4173 грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 по справі № 520/11643/18 зобов`язано Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату основної державної пенсії ОСОБА_1 на підставі прямої дії ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності, починаючи з 01.10.2017 року. Вказані вище рішення суду управлінням виконані та проведено виплату недоотриманої пенсії з дня набрання Рішеннями законної сили - згідно Постанови КМУ № 649 від 22.08.18 “Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду”. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019, зміненим постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020, у справі 640/5248/19 визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2   постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якими затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Таким чином, відповідачем протиправно відмовлено у виплаті заборгованості  по виплаті пенсії за період з 01.01.2019 по 30.09.2020 у сумі 15287,82 за відсутності передбачених Законами України підстав. При цьому, належним способом відновлення порушеного права, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах є прийняття рішення про стягнення з відповідача  суми недоплаченої частини основного розміру пенсії за період з 01.01.2019 року по 30.09.2020 року у сумі 15287,82 грн.
Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги  підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію відповідно до частини 3 статті 59 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 по справі № 520/5026/19 зобов`язано Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити з 01 січня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 4173 грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 по справі № 520/11643/18 зобов`язано Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату основної державної пенсії ОСОБА_1 на підставі прямої дії ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності, починаючи з 01.10.2017 року.
Рішення набрали законної сили.
Вказані вище рішення суду управлінням виконані та проведено виплату недоотриманої пенсії з дня набрання Рішеннями законної сили - згідно Постанови КМУ № 649 від 22.08.18 “Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду”.
Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 року по 30.09.2020 року в сумі 15287 грн.82 коп. та не виплачена згідно з Постановою КМУ № 649 від 22.08.18 “Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду”.
Не погоджуючись з вказаним позивач звернувся з цим позовом до адміністративного суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необгрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, виходячи з наступного.
Колегією суддів встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 по справі № 520/5026/19 зобов`язано Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити з 01 січня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 4173 грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 по справі №520/11643/18 зобов`язано Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату основної державної пенсії ОСОБА_1 на підставі прямої дії ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності, починаючи з 01.10.2017 року.
Рішення набрали законної сили.
Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 року по 30.09.2020 року становить 15287 грн.82 коп. згідно довідки від 30.09.2020 № 1219/04-16 та як зазначає відповідач буде виплачена згідно з Постановою КМУ № 649 від 22.08.18 “Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду”.
Отже, передумовою звернення позивача до суду з позовом по даній справі є невиконання пенсійним органом рішення суду від 27.06.2019 по справі № 520/5026/19 та від 30.01.2019 по справі № 520/11643/18, а саме невиплата обчисленої відповідно до вказаних рішень суми заборгованості. 
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Колегія суддів зазначає, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.
Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).
Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.
Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення Харківського окружного адміністративного суду  від 27.06.2019 по справі № 520/5026/19 та від 30.01.2019 по справі № 520/11643/18 є обов`язковими до виконання на всій території України.
З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 ст. 383 КАС України).
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Таким чином, спір щодо належності вказаних сум позивачу та протиправність їх невиплати вже вирішено судом.
Тобто фактичною підставою для звернення до суду із даними вимогами, слугував факт не виконання відповідачем рішень Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 по справі № 520/5026/19 та від 30.01.2019 по справі № 520/11643/18, що набрали законної сили, тобто, заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку і способу виконання зазначених судових рішень.
Отже, в даному випадку, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
Позивач фактично прохає суд змінити спосіб виконання рішень суду, що може призвести до повторного стягнення заборгованості.
Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаних судових рішень від 27.06.2019 по справі № 520/5026/19 та від 30.01.2019 по справі № 520/11643/18 порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен звернутись до суду в порядку судового контролю за виконанням рішення відповідно до статті 382 КАС України, або із заявою про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо невиконання рішення суду в порядку статті 383 КАС України, а не пред`являти новий адміністративний позов.
Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому позовному провадженні не розглядаються.
При цьому, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затверджений постановою КМУ від 22 серпня 2018 року № 649 не чинним не визнавався, тому на сьогоднішній день він є чинним і не скасованим, виходячи з наступного.
22.08.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.
Згідно п. 1 Порядку № 649 затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що додається.
Установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою (п. 2 Порядку № 649).
Колегія суддів зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду від 12.11.2019, зміненим постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020, у справі 640/5248/19 визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2   постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якими затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.
Таким чином, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020, у справі 640/5248/19  визнано протиправним та нечинним пункти 1 постанови №649, яким саме затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку наявне рішення суду, що набрало законної сили, яким вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, отже, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, через що наявні правові підстави для закриття провадження у справі.
Зазначена висновок відповідає висновкам Верховного Суду викладеним в постановах від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 03.04.2019 по справі №820/4261/18, від 30.09.2020 року по справі № 420/5365/19.
Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів їх не приймає з огляду на необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Згідно з ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про скасування  рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року у справі № 520/14441/2020 з прийняттям постанови про закриття провадження у справі. 
Керуючись ст. ст. 238, 311, 315, 319, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 по справі №520/14441/2020  скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії закрити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський