УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/735/21 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В. 
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Галацевич О.М., Григорусь Н.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження м. Житомирі цивільну справу № 274/735/21 за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 5 лютого 2021 року,  постановлену під головуванням судді Корбута В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути із ОСОБА_2 аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 25000 грн. щомісячно до досягнення малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. 
Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 5 лютого 2021 року цивільну справу передано на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.
Зокрема, зазначає, що відповідно до довідки про склад сім`ї №8 від 1 лютого 2021 року, виданої ОСББ «Жовтень-22», малолітні діти проживають разом з нею за адресою : АДРЕСА_1 . 
Зміст ст. 28 ЦПК України свідчить про те, що позови про стягнення аліментів можуть пред`являтись не тільки за зареєстрованим місцем проживання позивача, а й за місцем його перебування. 
Оскільки місцем її перебування є житлове приміщення, розташоване в м. Бердичеві, відтак суд прийшов до безпідставного висновку про передачу цієї справи на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва.
На даний час вона здійснює догляд за двома малолітніми синами, що позбавляє її можливості брати участь в судових засіданнях у м. Києві та вчиняти певні процесуальні дії.
Відповідно до по положень ч.2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13  ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
За загальним правилом, встановленим ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до  ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Альтернативна територіальна підсудність зумовлена необхідністю або доцільністю надання позивачеві права вибору суду, який розглядатиме справу.
Встановлення правил альтернативної підсудності створює позивачеві найбільш сприятливий режим для участі у судочинстві. Право позивача на альтернативну підсудність є абсолютним і не може бути обмежене. Однак, реалізація такого права можлива лише за умови дотримання позивачем вимог законодавства щодо реєстрації у встановленому законом порядку місця свого проживання або місця свого перебування.
Відповідно до положень ст. 3 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування- адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання – житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Головна відмінність місця проживання від місця перебування полягає у тому, що перше відповідає житловому об`єкту, в якому людина проживає постійно, друге –відображає факт тимчасового проживання особи у житловому приміщенні. В обох випадках фізична особа може зареєструватися за адресою житлового приміщення, оформивши, відповідно, прописку або тимчасову реєстрацію. 
Статтею 3 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» також передбачено, що реєстрація – це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно з ч.10 ст. 6 вказаного Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Отже, законодавством чітко встановлений порядок реєстрації як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, який вимагає обов`язкового внесення до Єдиного державного демографічного реєстру інформації про місце проживання або місце перебування особи.
Матеріали справи свідчать, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до юрисдикції Святошинського районного суду міста Києва.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передачу справи на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва.
Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що вона обмежена у можливості з`явитись до Святошинського районного суду міста Києва та брати участь у розгляді даної справи, не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки у разі розгляду цієї справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) осіб вона не позбавлена можливості звертатись до суду з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Керуючись ст. ст. 367,368, 374,375,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 5 лютого 2021 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: