УХВАЛА

15 квітня 2021 року 
м. Київ

справа №  922/3728/20 

Верховний Суд у складі колегії  суддів Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.   В.(головуючий), Малашенкової Т.М. та Селіваненка В. П.,
розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (далі - Банк) 
на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.01.2021 та
постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 
за позовом Банку
до: приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Ремтехкомплект";
фізичної особи - підприємця Сліпченка Віктора Миколайовича 
про стягнення 189   936,80 грн,

ВСТАНОВИВ:
19.03.2021 (згідно з відміткою на конверті) Банк звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.01.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 зі справи №   922/3728/20. 
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що подана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з такого. 
Відповідно до частини першої та другої статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК   України, Кодекс) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Права господарського суду при вирішенні питання, що виникають у зв`язку із відновленням пропущеного процесуального строку, унормовуються процесуальним законодавством, зокрема, відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Оскаржувана постанова апеляційного господарського суду у даній справі ухвалена 23.02.2021 (повний текст підписаний 25.02.2020), а тому строк на її оскарження закінчився 17.03.2021.
Касаційну скаргу ж було подано скаржником до Верховного Суду 19.03.2021, підтвердженням чого є поштова відмітка на конверті, в якому касаційна скарга надсилалася на адресу Суду, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження зазначеної постанови апеляційного господарського суду від  23.02.2021.
Звертаючись з клопотанням про поновлення строку на звернення з касаційною скаргою, Банк посилається на те, що копію зазначеної постанови від 23.02.2021 скаржник отримав 04.03.2021, що підтверджується доданими до скарги копією постанови апеляційної інстанції з відміткою Банку  на її першому аркуші та копією конверта, в якому оскаржувана постанова була надіслана скаржнику, а тому вважає, що строк для подання касаційної скарги підлягає поновленню. 
Однак вхідний штамп Банку як зацікавленої особи на копії оскаржуваної постанови апеляційної інстанції не є належним доказом її отримання, а щодо копії конверта, в якому, як стверджує скаржник, йому була надіслана оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції, то його теж не можна вважати належним доказом отримання копії оскаржуваного судового рішення, оскільки доданий конверт не містить інформації щодо номеру справи, в межах якої надсилався процесуальний документ судом апеляційної інстанції, а також назви та адреси одержувача, якому цей конверт було направлено; інших належних доказів на підтвердження отримання повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції скаржником не надано. 
З огляду на викладене суд касаційної інстанції вважає, що клопотання Банку є необґрунтованим, оскільки ним не надано належних доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.
Частиною третьою статті 292 ГПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. 
Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Порядок і розмір сплати судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон). 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За приписами підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Приписами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року визначений у розмірі 2   270,00 грн.
Разом з тим відповідно до частини першої статті 6 Закону судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.
Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №   22  затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.
Відповідно до пункту 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.
З додатків 3, 9 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.
Пунктом 3.7 Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".
Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.
Необхідними реквізитами ідентифікації позовної заяви (заяви, скарги), а у даному випадку касаційної скарги є, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна касаційна скарга, та дата судового рішення апеляційного господарського суду, яке оскаржується.
До касаційної скарги Банку додано платіжне доручення від 19.03.2021 №PROM9BONMT, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2 270, 00 грн, де зазначено "призначення платежу *;101; 14360570; Судовий збір, Касаційний господарський суд, за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до 39750355, ПП ВКФ "РЕМТЕХКОМПЛЕКТ".
З огляду на викладене, вказане платіжне доручення від 19.03.2021                               №   PROM9BONMT не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку, оскільки не містить інформації про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дату прийняття судового акта (постанови), що оскаржується, з огляду на що з останнього не вбачається, яка саме касаційна скарга оплачується судовим збором.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що Банку необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: надати Суду належні докази (конверт), або інші докази, за їх наявності, на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, а також належні докази сплати судового збору із зазначенням обов`язкових реквізитів (щодо інформації про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга) у встановленому порядку на відповідні реквізити рахунку Верховного Суду для зарахування до державного бюджету судового збору з підтвердженням такого зарахування.
З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику або відмовлено у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.01.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 зі справи                                №   922/3728/20 залишити без руху.
2.   Надати акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" строк для усунення недоліків касаційної скарги до 11 травня 2021 року. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О.   Копиленка, 6.
3. Роз`яснити акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику або відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя               І.  Булгакова

Суддя              Т. Малашенкова

Суддя             В. Селіваненко