ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/8097/20	
(суддя Артоуз О.О. м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
 розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року у справі №280/8097/20 за позовом ОСОБА_1 до  Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                                   ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 10 листопада 2020 року звернувся до суду з позовом до Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, згідно з яким, просить:
- визнати протиправним зменшення відповідачем розміру премії з 33,3 % до 10%  посадового окладу у довідці про грошове забезпечення для нарахування позивачу пенсії, складеної 02.09.2020 року №96/С та наданої третій особа для подальшого обчислення пенсії;
- зобов`язати відповідача підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-Х11, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-Х11 з зазначенням премії у розмірі 33,3% (відсотків посадового окладу) для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року видав довідку від 02.09.2020 року №96/С, проте протиправно зазначив у ній  відсотковий розмір премії 10 % замість 33,3%.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що премія, яку позивач просив врахувати для обчислення нового розміру пенсії, має тимчасовий характер, виплата такої премії дозволена за наявності підстав тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі для грошового забезпечення військовослужбовців за відповідною посадою.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та помилково погодився з доводами відповідача щодо законності ним зменшення відсоткового розміру премії позивача для перерахунку його пенсії.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що згідно з розрахунком від 15.04.2004 року позивачу визначено основний розмір пенсії виходячи з наступних складових грошового забезпечення за посадою, за звання, набавка 40%, надбавка за таємність 10%, за ВСУ 100%, надбавка за безперервну службу 90%, премія 33,3%, за вислугу років 86% (а.с.16).
З 01.01.2018 року ГУ ПФУ в Запорізькій області проведено перерахунок пенсії позивача, відповідно до отриманої від Запорізького ОВК довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, а саме посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років 50%. При цьому, при розрахунку пенсії за вислугу років визначено суми грошового забезпечення з яких перераховується пенсія без врахування додаткових видів грошового забезпечення.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року у справі №280/4262/20 визнано протиправними дії Запорізького обласного військового комісаріату щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Запорізький обласний військовий комісаріат підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 (а.с.20-23).
02.09.2020 року Запорізьким обласним військовим комісаріатом видано оновлену Довідку №96/с про грошове забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/4262/20 про здійснення перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», відповідно до якої визначено наступні складові грошового забезпечення посадовий оклад ТР19, оклад за військовим званням (підполковник), надбавка за вислугу років 50%, класна кваліфікація – 0%, таємність 10%, надбавка за особливості проходження військової служби 65%, премія 10% (а.с.11).
          Правомірність дій відповідача щодо визначення відсоткового розміру премії позивача у довідці виданій на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/4262/20 є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
За правилами ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Як вбачається з мотивувальної частини рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року ухваленого у справі №280/4262/20 судом вирішувалися позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення із зазначенням, зокрема, премії у розмірі 33,3 % (а.с.20-23).
Тобто, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року ухваленого у справі №280/4262/20 вирішено спір щодо зазначення в оновленій довідці для перерахунку пенсії позивача відсоткового розміру премії та відповідачем це рішення не оскаржено.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що предметом позову у справі, що розглядається є протиправність дій відповідача, вчинених під час виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у справі №280/4262/20, яке набрало законної сили в частині визначення відсоткового розміру премії, розмір якої підлягає зазначенню в оновленій довідці.
Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом і спір фактично стосується належного виконання судового рішення.
Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. 
Згідно із вимогами ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 Європейський суд вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
Однак, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
В абз. 1 пп.3.2 п.3 рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина. Виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.
Згідно з положеннями ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу. 
З огляду на зазначене, процесуальним законом встановлений певний порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, і цей порядок передбачає звернення позивача (стягувача) до суду відповідно до  статті 383 КАС України, а не з новим позовом фактично про зобов`язання виконати таке судове рішення.
Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси то він повинен був звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.
Отже, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позову щодо належного виконання окремого судового рішення в іншій справі. 
Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2019 року у справі №687/1539/16-а та від 4 лютого 2020 року у справі №320/7969/17, зробив висновок про те, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права. 
На підставі зазначеного, оскільки суд першої інстанції правильно по суті вирішив спір відмовивши у задоволенні позову, при цьому недоліки рішення суду першої інстанції усунуто судом апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за можливе рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,-

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року у справі №280/8097/20 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 13 квітня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко