ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ України
13 травня 2021 року
м. Харків
Справа № 644/8892/20
Провадження № 22-ц/818/2531/21
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Хорошевського О.М.
суддів - Бурлака І.В., Яцини В.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Завод Електроважмаш» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 січня 2021 року, постановлене суддею Бугера О. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила стягненути на її користь з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 42025,04 гривні, середній         заробіток за час затримки розрахунку в сумі 8111,85 гривень, судові витрати на правничу допомогу в сумі 1500 гривень та витрати по спліті судового збору в сумі 840 гривень 80 копійок..
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона з 01.08.2012 року перебувала в трудових відносинах з відповідачем, 26.10.2020 року була звільнена за власним бажанням за ч.3ст.38 КЗпП України. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі складала 42025,04 гривні. Вона зверталась до відповідача щодо проведення повного розрахунку, але до моменту подачі позову розрахунок не був проведений. Також, оскільки остаточний розрахунок не був проведений, просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку, який на момент подачі позову склав 8111,85 гривень. З метою підготовки позову вона зверталась за правовою допомогою, просила стягнути понесені витрати.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 січня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості з заробітної плати в сумі 42025 гривень 04 копійки, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 27.10.2020 року по 15.01.2021 року в сумі 28513 гривень 65 копійок, а всього 70538,69 гривень 69 копійок. Виплату заборгованості та середнього заробітку зобов`язано провести за вирахуванням податків та зборів.
Стягнуто з Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок. В частині вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу - відмовлено.
Стягнуто з Державного підприємства «Завод «Електроважмаш»  на користь держави судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок.
В апеляційній скарзі ДП «Завод «Електроважмаш» просить рішення суду скасувати частково як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове яким зменшити суму середнього заробітку до 6221,16 грн. зменшивши період з 27.10.2020 по 16.11.2020 як такий, що відповідає позовним вимогам.
Скарга містить посилання на те, що суд першої інстанції стягуючи середній заробіток з першого дня після звільнення до терміну винесення рішення вийшов за межі позовних вимог, оскільки у позовній заяві заявлено про стягнення суми за час з моменту звільнення до подачі позовної заяви до суду, тобто за 15 робочих днів.
Зазначено, що судом не вірно розтлумачено абз. 1 п. 8 Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995.
В іншій частині рішення не оскаржувалось та не переглядалось.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до довідки №245/1072 від 03.12.2020 року розмір заборгованості по заробітній платі звільненого працівника ОСОБА_1 складає 42025 гривень 04 копійки, а саме, за серпень 3976,58 гривні, вересень 6347,11 гривень, жовтень 31701,35 гривень. Дана сума заборгованості не виплачена, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в повному обсязі. При розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Вина власника не виключається при відсутності грошей на розрахунковому рахунку, фінансових труднощах підприємства тощо. В даному випадку, період затримки в проведенні розрахунку складає період з 27.10.2020, наступного дня з моменту звільнення, та по 15.01.2021 року, момент постановлення рішення суду. Суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку підлягають задоволенню, оскільки будь-яких доказів сплати заборгованості позивачу на день розгляд справи суду не надано, не було наведено відповідачів доводів щодо підстав порушення строків виплати заборгованості.
Що стосується стягнення понесених витрат на правничу допомогу, судом зазначено, що доказів, що підтверджують понесені витрати, обсяг замовлених та виконаних робіт, визначення розміру гонорару, суду не було надано, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується.
ОСОБА_1 з 01.08.2012 року перебувала в трудових відносинах з відповідачем. 26.10.2020 року була звільнена за власним бажанням, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки.
Оскільки при звільненні з позивачкою не було проведено розрахунку, тому період затримки в його проведенні складає період з 27.10.2020, наступного дня з моменту звільнення, та по 15.01.2021 року, момент постановлення рішення суду.
Відповідно до наданої відповідачем довідки середньоденна заробітна плата позивачки складає 518,43 гривні.
Судом першої інстанції для розрахунку середнього заробітку за час розрахунку розмір середньоденного заробітку визначеного в використовувалась довідка надана відповідачем, оскільки розрахунок проведений у відповідності до Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року, з чим погоджується судова колегія, та крім того позивачка не заперечувала проти обрахованого відповідачем розміру.
Період затримки розрахунку судом першої інстанції визначено за правилами ст. 117 КЗпП, що відповідає вимогам закону. 
За правилами ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Вирішуючи спір суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права якими регулюються правовідносини, що виникли між сторонами. При цьому судом не було порушено норм процесуального права які були обов`язковою підставою для скасування рішення суду.
Відповідно до статті 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, якщо немає спору про їхній розмір, підприємство, установа, організація мають виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. 
Таким чином, посилання апеляційної скарги на те, що судом не враховано зміни у трудовому розпорядку та те, що суд вийшов за межі позовних вимог не можна вважати обгрунтованими.
Судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції з підстав неправильного застосування норм матеріального права, оскільки судом першої інстанції такі норми не порушені та зроблено законний та обгрунтований висновок.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод Електроважмаш» залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку до Верховного Суду оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                      О.М. Хорошевський

Судді:                                                                                  І.В. Бурлака

                                                                                          В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 13 травня 2021 року.