break-word'> 

Ухвала
12 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 335/13793/19
провадження № 51-1786ск21  
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2020 року та ухвалу  Запорізького апеляційного суду від 01 січня 2021 року щодо  ОСОБА_5 ,
 
встановив:
 
У касаційній прокурор порушує питання про перегляд судових рішень щодо             ОСОБА_5 у касаційному порядку.
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі—КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4 ч. 2, ч. 5 цієї статті. 
 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з вироком місцевого суду та ухвалою суду апеляційної інстанції і вказує на те, що судами при ухваленні рішень допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закону України про кримінальну відповідальність, при цьому здійснює аналіз доказів по справі.
 
Відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Необхідно врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
 
Водночас прокурор не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом під час постановлення ухвали за результатами розгляду його апеляційної скарги зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, якими передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на доводи, наведені в ній.
 
Таким чином, прокурору необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію щодо істотності порушень кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судами першої та  апеляційної інстанцій та належно систематизувати викладені у касаційній скарзі доводи.
 
Також до касаційної скарги не додано належним чином завірених копій судових рішень, які оскаржуються, що є безумовною вимогою відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК. Вказана обставина позбавляє суд можливості перевірити дотримання вимог статей 425, 427 КПК.
 
Оскільки касаційна скарга прокурора не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (прокурором має бути підтверджено, що ним не пропущено встановлений ухвалою суду строк при повторному зверненні до суду). 
 
Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд 
 
постановив:
 
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2020 року та ухвалу  Запорізького апеляційного суду від 01 січня 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати для усунення виявлених недоліків десять днів з дня отримання ухвали. 
 
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                              ОСОБА_2                                                ОСОБА_3