УХВАЛА
19 квітня 2021 року 
Київ
справа №420/5498/20
адміністративне провадження №К/9901/21639/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду                  Мельник-Томенко Ж.  М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області, Офісу Генерального прокурора, Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2020,
УСТАНОВИВ:
25.06.2020 громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 звернувся до суду адміністративним позовом до прокуратури Одеської області, Офісу Генерального прокурора, Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо неповідомлення Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області про затримання у межах її територіальної юрисдикції громадина Російської Федерації ОСОБА_1 ;
- визнати протиправною бездіяльність прокуратури Одеської області у вигляді негайного не прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 зі слідчого ізолятора, припинення тимчасового та екстрадиційного арештів;
- визнати протиправними дії Офісу Генерального прокурора щодо прийняття до розгляду запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_1 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 210.1 Кримінального кодексу РФ (зайняття вищого положення у злочинній ієрархії);
- зобов`язати Офіс Генерального прокурора та прокуратуру Одеської області припинити екстрадиційну перевірку запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_1 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 210.1 Кримінального кодексу РФ (зайняття вищого положення у злочинній ієрархії).
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2020, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2020, відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
Позивач, не погодившись з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2020, подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Також просить передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду. 
На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що вона подається з підстав порушення правил предметної юрисдикції, оскільки процедура оскарження у кримінальному процесуальному порядку протиправних дій та бездіяльності державних органів, вчинених у рамках справи щодо видачі (екстрадиції) позивача не передбачена КПК України та фактично неможлива. Вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що цей спір підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства, що, на його переконання, підтверджується правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 по справі № 802/1335/17-а.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Мельник-Томенко Ж. М., суддів Жука А. В., Мартинюк Н. М. від 25.02.2021 справу № 420/5498/20 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області, Офісу Генерального прокурора, Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС України.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2021 справу № 420/5498/20 повернуто до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії, при цьому вказавши, що видача особи (екстрадиція) є окремим різновидом міжнародної правової допомоги. Отже, правовідносини, пов`язані з екстрадицією й наданням міжнародної правової допомоги в інших формах (зокрема, проведення обшуків, вилучення і передача запитуючій стороні речей і документів, що мало місце у справі № 826/2106/17, у якій Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову зі сформульованою позицію щодо необхідності вирішення відповідних питань у порядку, встановленому КПК України), є подібними.
Матеріали цієї справи надійшли до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 09.04.2021, відтак їх передано для продовження розгляду тій самій колегії суддів (суддя-доповідач Мельник-Томенко Ж. М., судді Жук А. В., Мартинюк  Н.  М.). 
За приписами пунктів 2, 3, 5 частини першої статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи, вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції, вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
Під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду встановлено, що скаржником заявлено клопотання про розгляд справи за участі касатора та/або його представника.
Відповідно до пунктів 1 та 3 частини першої статті 345 КАС України, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, перегляду ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08.12.1983 у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25.04.2002 у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява №  64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Верховний Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи № 420/5498/20 шляхом надсилання процесуальних документів. Крім того, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтею 44 КАС України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.
Аналогічний висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного суду від 24.01.2020 у справі № 9901/491/19 (11-1189заі19).
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наявність клопотання позивача про розгляд вказаної справи за його участю або участю його представника, відсутність клопотань від інших учасників справи про розгляд справи за їх участю, а також те, що в касаційному порядку переглядатиметься ухвала суду першої інстанції, враховуючи вимоги пунктів 1, 3 частини першої статті 345 КАС України та відповідну практику Європейського суду з прав людини, розгляд цієї справи можливо провести в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.
В порядку, встановленому статтею 340 КАС України, проведені необхідні підготовчі дії з підготовки справи до касаційного розгляду, у тому числі вирішено питання про можливість її розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Керуючись статтями 248, 340, 345 КАС України, суддя-доповідач, -  
УХВАЛИВ:
Прийняти до провадження справу № 420/5498/20.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його участі або участі його представника відмовити. 
Призначити справу до розгляду в порядку письмового провадження з 20.04.2021 в приміщенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за адресою: вул. Московська 8, корп. 5, м. Київ.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко,
Суддя Верховного Суду