?
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/21488/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В. (головуючий), Колос І.Б., Селіваненка В.П., 
за участю  секретаря судового засідання Шевчик О.Ю.,

представників учасників справи:
позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "лайфселл" - Дацьків А.І., адвокат (довіреність від 09.02.2021 № 59/21), Решетняк Н.Б., адвокат (довіреність від 31.12.2020 № 3/21),

відповідача - Антимонопольного комітету України -  Волощук Д.Є, Данилов К.О. (в порядку самопредставництва),

розглянув касаційну скаргу Антимонопольного комітету України
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 (головуючий суддя - Яковлєв М. Л., судді  Куксова В.В., Шаптала Є.Ю.)
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "лайфселл" (далі - ТОВ    "лайфселл")
до Антимонопольного комітету України (далі - АМК, Комітет)
про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України. 

РУХ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог та судових рішень зі справи
ТОВ    "лайфселл" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до АМК про визнання недійсним рішення АМК від 18.09.2017 №    546-р, постановленого за результатами розгляду справи № 27-26.4/47-11 (далі - рішення АМК) про порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Астеліт" (з 02.02.2016 - ТОВ    "лайфселл") законодавства від недобросовісної конкуренції.
Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ    "лайфселл" просить визнати недійсним рішення АМК та зазначає, що АМК: не довів обставини, які мають суттєве значення для справи і які АМК було визнано встановленими; неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи; порушив норми матеріального права.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції
Рішенням господарського суду  міста Києва від 16.06.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Визнано, що дії ТОВ «лайфселл» є порушенням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченим статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих, неповних, неточних відомостей щодо тарифікації дзвінків на послуги оператора мобільного зв`язку, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання послуг ТОВ «лайфселл». Суд першої інстанції, перевіривши юридичну оцінку обставин справи № 27-26.4/47-11 та повноту їх встановлення в оскаржуваному рішенні АМК, дійшов висновку про те, що АМК дотримав вимоги Закону України "Про захист економічної конкуренції", Правил розгляду справ, які затверджено розпорядженням АМК від 19.04.1994 № 5, у зв`язку з чим всебічно, повно і об`єктивно розглянув обставини справи № 27-26.4/47-11.
Північний апеляційний господарський суд постановою від 25.11.2020 апеляційну скаргу ТОВ "лайфселл" на рішення господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі №    910/21488/17 задовольнив; рішення господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі №    910/21488/17 скасував та прийняв нове судове рішення про задоволення позовних вимог; визнав недійсним та скасував рішення АМК; стягнув з АМК на користь ТОВ "лайфселл" витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1    600,00 грн та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2    400,00 грн.        
Судове рішення обґрунтоване тим, що АМК не доведено обставин, пов`язаних з наявністю у діях товариства ознак, за якими кваліфікується правопорушення, передбачене статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у тому числі й те, що обраний товариством спосіб повідомлення споживачів про тарифи вводить або може ввести їх в оману та вплинути на їх наміри придбати цей чи інший тарифний план, а також обставин стосовно можливих наслідків дій товариства і вчинення цих дій у конкурентному середовищі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі до Верховного Суду АМК, зазначаючи про ухвалення постанови апеляційним господарським судом з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та про відсутність висновку Верховного Суду  щодо застосування статтей 15-1, 21 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", статті 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 у справі №    910/21488/17, а рішення господарського суду міста Києва від 16.06.2020 залишити без змін.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Відповідно до частини першої статті 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб`єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб`єкта господарювання.
Для встановлення наявності порушення, передбаченого статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», достатнім є встановлення факту повідомлення суб`єктом господарювання неповних, неточних, неправдивих відомостей, незалежно від кількості осіб, яким така інформація була надана.
Відповідно до статті 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та пункту 12 Правил розгляду заяв і справ, доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів.
Всеукраїнська Федерація Споживачів «ПУЛЬС» та громадська організація «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «ТЕСТ» надали свої пояснення щодо загального розуміння та сприйняття споживачами/абонентами інформації, розміщеної ТОВ «лайфселл» стосовно умов тарифікації послуг, та можливості введення чи невведення в оману споживачів/абонентів, тобто обставин, які дають можливість встановити наявність порушення, тому висновки апеляційного господарського суду про те, що вказані докази безпідставно враховані АМК під час розгляду справи та прийнятті оскаржуваного рішення, вказують на невірне тлумачення та застосування судом апеляційної інстанції вимог статті 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції».
У даному випадку визначальним є те, як розуміють формулювання умов тарифікації Позивача саме споживачі, а не експерти у галузі лінгвістики, а, отже, експертний висновок не є належним та достатнім доказом у розумінні ГПК України для спростування висновків АМК. Комітетом було проведено опитування споживачів та абонентів мобільного зв`язку стосовно розуміння ними інформації «тарифікація вихідних та переадресованих дзвінків (телекомунікаційної послуги передавання інформації голосом) є посекундною та здійснюється в першу секунду кожної хвилини телекомунікаційної послуги. У рахунок вартості першої секунди кожної хвилини телекомунікаційної послуги надаються наступні 59 секунд без додаткової тарифікації». Згідно з результатами опитування 66,8% опитаних споживачів були введені в оману щодо умов тарифікації Позивача.
Судом апеляційної інстанції залишено поза увагою факт пропуску Позивачем строку, встановленого чинним процесуальним законодавством, для подання доказів у справі оскільки відповідно до частини восьмої статті 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. У позовній заяві ТОВ «лайфселл» відсутнє зазначення доказів, які не могли бути подані разом із позовною заявою.
Суди, з урахуванням виключної компетенції Комітету, передбаченої статтею 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», не можуть оцінювати додаткові докази, які стосуються встановлення обставин, пов`язаних із доведенням порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які не надавались органами Комітету в межах розгляду справи. Суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції та самостійно встановлювати, зокрема, обставини інкримінованого порушення, збирати докази, що відноситься до дискреційних повноважень органів Антимонопольного комітету України під час розгляду антимонопольної справи.
Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.08.2019 у справі № 910/12487/18 та у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 справі № 910/13306/18. Таким чином, всі без виключення докази, які не були надані Позивачем Комітету в межах розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, не можуть оцінюватись судом на підтвердження наявності підстав для скасування Рішення Комітету, у тому числі докази, отримані безпосередньо під час розгляду справи у суді, зокрема шляхом проведення судової експертизи.
Враховуючи вищевикладене, врахування Судом апеляційної інстанції наведених вище доказів свідчить про неправильне застосування норм процесуального права, а саме статей 76,77 та 80 ГПК України
Що ж до невірного тлумачення Судом апеляційної інстанції вимог статті 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», то законодавство залишає визначення точного розміру штрафу за органами Комітету - залежно від обставин кожної конкретної справи. Такі повноваження за своєю природою належать до дискреційних, які реалізуються органами Комітету з певною свободою розсуду.

Доводи іншого учасника справи
Від ТОВ "лайфселл" надійшов відзив на касаційну скаргу Комітету, в якому останній зазначає, що АМК неповно з`ясував та не довів обставини, які мають значення для справи і які він визнав встановленими, а тому, на його думку, рішення АМК є недійсним та підлягає скасуванню. Разом з тим ТОВ "лайфселл" просить касаційну скаргу АМК залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 - без змін.

Касаційне провадження
Ухвалою Верховного Суду від 02.02.2021 відкрито касаційне провадження у справі №    910/21488/17 за касаційною скаргою АМК та призначено розгляд справи на 23.02.2021.
Ухвалою Верховного Суду від 23.02.2021 зупинено провадження у справі №    910/21488/17 до прийняття відповідного рішення палатою для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №      910/701/17.
Ухвалою Верховного Суду від 11.05.2021 поновлено провадження у справі №910/21488/17 та призначено розгляд касаційної скарги у засіданні Касаційного господарського суду на 08.06.2021.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ

Рішенням АМК визнано дії ТОВ «лайфселл» з поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих, неповних, неточних відомостей щодо тарифікації вихідних дзвінків, що можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання послуг ТОВ «лайфселл», порушенням, передбаченим статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».
За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», накладено на ТОВ «лайфселл» штраф у розмірі 19 466 840,00 грн.
Позивач, не погоджуючись з висновками АМК про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, звернувся до господарського суду міста Києва на підставі статі 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" з позовом про визнання недійним рішення АМК з підстав недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, а також у зв`язку з неправильним застосуванням відповідачем норм матеріального та процесуального права. 
Водночас судами встановлено, що  АМК у січні 2011 року на сайті ТОВ «лайфселл» у тарифному плані «Оптимальний Life:)», який пропонувало ТОВ «лайфселл», було виявлено таку інформацію про вартість дзвінків (вихідних викликів) і тарифікацію міжнародних дзвінків:
«Дзвінки на всі номери life:), грн./хв. - 0.;
Дзвінки на номери мереж фіксованого зв`язку та номери інших операторів мобільного зв`язку України, грн./хв. - 1,00».
Водночас вищезазначений тарифний план містить примітку такого змісту: «Для тарифікації дзвінків по Україні застосовується повна тарифна одиниця часу - 30 секунд, починаючи з першої секунди. Для тарифікації дзвінків до 30 секунд застосовується повна тарифна одиниця часу - 30 секунд...»
На вимогу АМК від 28.02.2011 стосовно тарифікації дзвінків по Україні посекундно чи похвилинно позивач у листі від 17.03.2011 № 1438 (зареєстрований в АМК 21.03.2011 за № 8-127/2603) повідомив, що ТОВ «Астеліт» надає можливість своїм абонентам обрати декілька варіантів тарифних планів, у кожному з яких застосовуються різні тарифні одиниці, зокрема, у тарифних планах «Вільний Life:)», «Оптимальний Life:)», «Місцевий Life:)» та «Life:) шалений день» застосовується одиниця послуг, що надаються, 30 секунд та повна одиниця часу - 30 секунд, у тарифному плані «Єдиний» застосовується одиниця послуг, що надаються, 1 секунда та повна одиниця часу - 1 секунда, а в тарифних планах «Супер life:) 15», «Вільний Life:) максимум ЗАХІД» та «Вільний Life:) Максимум Без поповнень» застосовується одиниця послуг, що надаються, 60 секунд та повна одиниця часу - 60 секунд.
Крім того, цим же листом позивач повідомив: «В білінговій системі Оператора, виходячи з технічної можливості, ведеться облік наданих телекомунікаційних послуг у секундах. При цьому, під час нарахування плати за надані телекомунікаційні послуги абонентам, які обслуговуються на умовах тих чи інших тарифних планів, застосовується відповідна для конкретного тарифного плану повна тарифна одиниця часу, що відповідає обсягу послуг, які надаються. Посилання на вартість хвилини наводиться Товариством в інформації про кожен тарифний план, метою чого є надання абоненту можливості порівнювати вартість дзвінків у його тарифному плані з їхньою вартістю в інших тарифних планах, у тому числі й тарифних планах інших операторів. При цьому слід зазначити, що посилання на вартість послуг, що залежать від обсягу, у хвилинному вимірі, є усталеною для практично усіх без виключення операторів зв`язку та застосовується у нормативно-правових галузевих актах».
Стосовно системи розрахунків, яку позивач застосовував на дату отримання вимоги Комітету від 14.02.2012 № 136-29/04-1605, при тарифікації вихідних дзвінків у тарифних планах «Вільний Life:)», «Оптимальний Life:)», «Місцевий Life:)» та «Life:) шалений день», ТОВ «Астеліт» у листі від 24.02.2012 № 1340 (зареєстрований у АМК 29.02.2012 за № 8-03/1795) повідомило, що:
У тарифному плані «Вільний Life:)» вартість вихідного виклику на номери інших операторів становила 0,39 грн/хв. без ПФ, якщо розмова триває, наприклад:
- 1 сек. - споживач/абонент сплачує 0,39 грн без ПФ;
- 1 хв. - споживач/абонент сплачує 0,39 грн без ПФ;
- 1 хв. 28 сек. - споживач/абонент сплачує 0,78 грн без ПФ.
При цьому в примітках тарифного плану «Вільний Life:)» зазначено, що «для тарифікації дзвінків по Україні застосовується повна тарифна одиниця часу - одна хвилина, починаючи з першої секунди. Для тарифікації дзвінків до однієї хвилини застосовується повна тарифна одиниця часу - одна хвилина».
У тарифному плані «Оптимальний Life:)» вартість вихідного виклику на номери інших операторів становила 1,00 грн/хв. без ПФ, якщо розмова триває, наприклад:
- 1 сек. - споживач/абонент сплачує 1,00 грн без ПФ;
- 1 хв. - споживач/абонент сплачує 1,00 грн без ПФ;
- 1 хв. 28 сек. - споживач/абонент сплачує 2,00 грн без ПФ.
У тарифному плані «Місцевий Life:)» вартість вихідного виклику на номери інших операторів становила 0,50 грн/хв. без ПФ, якщо розмова триває, наприклад:
- 1 сек. - споживач/абонент сплачує 0,50 грн без ПФ;
- 1 хв. - споживач/абонент сплачує 0,50 грн без ПФ;
- 1 хв. 28 сек. - споживач/абонент сплачує 1,00 грн без ПФ.
При цьому в примітках тарифних планів «Оптимальний Life:)» та «Місцевий Life:)» зазначено, що «для тарифікації дзвінків по Україні застосовується повна тарифна одиниця часу - 30 секунд, починаючи з першої секунди. Для тарифікації дзвінків до однієї хвилини застосовується повна тарифна одиниця часу - 30 секунд. З 02.12.11 для тарифікації дзвінків по Україні застосовується повна тарифна одиниця часу - одна хвилина, починаючи з першої секунди. Для тарифікації дзвінків до однієї хвилини застосовується повна тарифна одиниця часу - одна хвилина» .
У тарифному плані «Life:) шалений день» вартість вихідного виклику на номери інших операторів становила 1,00 грн/хв. без ПФ, якщо розмова триває, наприклад:
- 1 сек. - споживач/абонент сплачує 1,00 грн без ПФ;
- 1 хв. - споживач/абонент сплачує 1,00 грн без ПФ;
- 1 хв. 28 сек. - споживач/абонент сплачує 2,00 грн без ПФ.
Стосовно повної тарифної одиниці часу позивач повідомив, що повна тарифна одиниця часу  означає обсяг телекомунікаційних послуг, що надаються абоненту, та який враховується при розрахунках зі споживачем/абонентом. У залежності від тарифного плану, обраного абонентом, повна тарифна одиниця часу може дорівнювати періоду часу, рівному одній секунді, одній хвилині (60 секундам) або періоду часу, рівному 30 секундам тощо. Законодавство України не встановлює для операторів обов`язку застосовувати виключно секунду як певну тарифну одиницю часу.
Додатково позивач поінформував, що у зв`язку з впровадженням нових тарифних планів підключення до тарифних планів «Оптимальний Life:)» та «Місцевий Life:)» після 31.12.2011 неможливе. Тарифний план «Оптимальний Life:)» діє до 31.03.2012 включно. Тарифний план «Місцевий Life:)» діє до 30.06.2012 включно.
У листі від 01.02.2016 № 8-127/826 ТОВ «лайфселл» повідомило, що в тарифному плані «Шалений день» вартість вихідного виклику на номери інших операторів становить 0,86 грн/хв. без ПФ та ПДВ. Так, наприклад, якщо розмова триває:
- 1 сек. - споживач/абонент сплачує 0,86 грн без ПФ та ПДВ;
- 1 хв. - споживач/абонент сплачує 0,86 грн без ПФ та ПДВ.
Виходячи з наведеного, можна зробити висновок, що при кінцевому розрахунку за використані хвилини та секунди розмови відповідач стягує кошти за вихідні дзвінки в повному обсязі незалежно від того, чи споживач/абонент проговорить 1 секунду чи 1 хвилину. 
Таким чином, кошти стягуються за повну хвилину, і навіть якщо споживач/абонент проговорив декілька секунд, відповідач ці секунди рахує як хвилину розмови.
За інформацією ТОВ «лайфселл», абоненти відповідача повідомляються про умови тарифікації кількома шляхами: інформацією на офіційному веб-сайті відповідача, інформацією на стартових пакетах, буклетах, рекламних листівках ТОВ «лайфселл» та шляхом звернення до колл-центру відповідача.
Покроковий алгоритм знаходження інформації про тарифікацію вихідних дзвінків на офіційному сайті Позивача lifecell.com.ua такий: абонент знаходить необхідний тарифний план, прогортає сторінку донизу та завантажує опцію «повні умови», далі прогортає сторінку донизу та завантажує опцію «детальні умови тарифікації, мінімальний строк та додаткові умови надання послуг, що стосуються цього тарифного плану», далі внизу сторінки завантажує опцію «додаткові умови надання послуг», де міститься такий текст: «тарифікація вихідних та переадресованих дзвінків (телекомунікаційної послуги передавання інформації голосом) є посекундною та здійснюється в першу секунду кожної хвилини телекомунікаційної послуги. У рахунок вартості першої секунди кожної хвилини телекомунікаційної послуги надаються наступні 59 секунд без додаткової тарифікації».
Що стосується комунікації Позивача, то на стартових пакетах та рекламних листівках ТОВ «лайфселл» міститься така інформація про детальні умови тарифікації: «детальну інформацію про умови, їх можливі зміни, тарифікацію перевіряйте: lifecell.com.ua. 0800205433 (безкоштовно зі стаціонарних телефонів в Україні), 5433 (безкоштовно в мережі lifecell) або в пунктах продажу lifecell». 
Разом з тим судами встановлено, що під час розслідування АМК були направлені листи про надання інформації до таких громадських об`єднань, як Всеукраїнська Федерація Споживачів «ПУЛЬС» та Громадська організація «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «ТЕСТ».
На питання АМК: «Як ви розумієте, що таке посекундна тарифікація вихідних дзвінків?» та «Як ви розумієте, що таке похвилинна тарифікація вихідних дзвінків?» Всеукраїнська Федерація Споживачів «ПУЛЬС» зазначила, що:
посекундна тарифікація може означати тільки нарахування плати за кожну секунду розмови після з`єднання;
похвилинна тарифікація означає призначення тарифу за повну хвилину розмови/з`єднання.
Громадська організація «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «ТЕСТ» на питання Комітету: «Як ви розумієте, що таке похвилинна тарифікація вихідних дзвінків?» зазначила: «Осуществление звонка потребителем производится процедурно последовательно, т.е. начиная с набора соответствующего номера, затем нажатие кнопки вызова абонента (в течение которого оператор осуществляет соединение с вызываемым номером). Тарификация осуществляется именно с момента соединения и до прерывания соединения. Все процессы можно считать в различных временных режимах, общепринятыми считаются минуты и секунды. Минутной тарификацией можно назвать подсчет времени по отношению к деньгам. Поскольку в минуте 60 секунд, то минутная тарификация должна считаться с первой секунды включительно по 60 секунду включительно. Это время (полная минута) должно быть привязано к финансовому расчету» (мовою оригіналу).
На питання Комітету: «Як ви розумієте, що таке посекундна тарифікація вихідних дзвінків?» громадська організація «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «ТЕСТ» зазначила: «Осуществление звонка потребителем производится процедурно последовательно, т.е. начиная с набора соответствующего номера, затем нажатие кнопки вызова абонента (в течение которого оператор осуществляет соединение с вызываемым номером). Тарификация осуществляется именно с момента соединения и до прерывания соединения. Все процессы можно считать в различных временных режимах, общепринятыми считаются минуты и секунды. Посекундной тарификацией можно назвать подсчет времени в секундах по отношению к деньгам. Поскольку здесь не указана привязка к минутам, то количество секунд не ограничивается 60, секундная тарификация начинается с первой до прекращения соединения. Причем все секунды должны быть самостоятельными единицами и не объединяться. Полученное время в секундах должно быть привязано к финансовому расчету» (мовою оригіналу).
На питання Комітету: «Чи може вводити в оману інформація, яка міститься в тарифному плані оператора мобільного зв`язку, а саме: тарифікація вихідних та переадресованих дзвінків (передавання інформації голосом, передача даних та факсимільних повідомлень) є посекундною та здійснюється в першу секунду кожної хвилини розмови, секунди з другої по шістдесяту кожної хвилини розмови не тарифікуються» громадська організація Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «ТЕСТ» повідомила: «Такая формулировка вводит потребителя в заблуждение. Поскольку общепринятыми на протяжении последних лет являются тарификации по минутам и по секундам, то игра словами что тарифицируется (т.е используется для оплаты) только первые секунды минут, то у потребителя создается впечатление, что он платит только, например, за 5 секунд при пятиминутном разговоре. Фактически же стоимость указанных тарифицируемых секунд сопоставима по стоимости всей минуты, при этом потребитель, начиная со второй секунды, уже не может прекратить оплату разговора, у него вся минута фактически уже оплачена. Поэтому такую тарификацию можно фактически считать поминутной» (мовою оригіналу).
АМК вказував, що Всеукраїнська Федерація Споживачів «ПУЛЬС» та громадська організація «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «ТЕСТ» спеціалізуються, зокрема, на захисті законних прав споживачів, просуванні інтересів споживчої спільноти, рівному доступі всіх споживачів до доброякісних та безпечних товарів, робіт і послуг та має досвід у вивченні громадської думки, у тому числі щодо питання введення в оману споживачів при поширенні суб`єктами господарювання неправдивої інформації щодо власних товарів та/або послуг.
При цьому вказані організації надали свої пояснення щодо загального розуміння та сприйняття споживачами/абонентами інформації, розміщеної ТОВ «лайфселл» стосовно умов тарифікації послуг, та можливості введення чи невведення в оману споживачів/абонентів, тобто обставин, які дають можливість встановити наявність порушення.
Також Комітетом було проведено опитування споживачів та абонентів мобільного зв`язку стосовно розуміння ними інформації «тарифікація вихідних та переадресованих дзвінків (телекомунікаційної послуги передавання інформації голосом) є посекундною та здійснюється в першу секунду кожної хвилини телекомунікаційної послуги. У рахунок вартості першої секунди кожної хвилини телекомунікаційної послуги надаються наступні 59 секунд без додаткової тарифікації». 
Згідно з результатами опитування (опитано 512 споживачів/абонентів на виході з центрів обслуговування абонентів оператора ТОВ «лайфселл»):
- 213 опитаних сприймають твердження ТОВ «лайфселл» про деталі тарифікації як оплату за кожну секунду вихідного дзвінка, починаючи з першої секунди;
-    129 опитаних вважають, що стягнення плати здійснюється лише за першу секунду кожної хвилини розмови в розмірі вартості секунди, секунди з 2 по 59 надаються безкоштовно (даруються);
-    170 опитаних вважають, що стягнення плати здійснюється в першу секунду кожної хвилини розмови в розмірі вартості хвилини.
ТОВ «лайфселл»  під час розгляду справи вказувало про недостовірність проведеного Комітетом опитування, зазначаючи, що щонайменше 172 анкети не могли бути враховані АМК за підсумками проведеного опитування, що  значною мірою впливає та спотворює його підсумкові результати. На думку позивача, деякі з анкет, на які посилається АМК, були заповненні однією і тією ж людиною / групою людей.
У свою чергу, ТОВ «лайфселл» було долучено до матеріалів справи висновок експертного почеркознавчого дослідження від 18.11.2019 № 450/11/2019, складений спеціалістом ТОВ «Експертно-дослідної служби України»          Пелюшком О.С.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що детальні умови тарифікації ТОВ «лайфселл» на стартових пакетах та рекламних листівках не вказані, а є тільки посилання на веб-сайт та телефони довідкової служби.
Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що споживач/абонент не має можливості до укладення договору з відповідачем /знайомитися з умовами тарифікації ТОВ «лайфселл», які дадуть можливість споживачу/абоненту зрозуміти, що інформація на сайті є неправдивою, неповною та неточною, якщо в нього немає доступу до телефону іншого мобільного оператора або стаціонарного телефону. 
Суд першої інстанції погодився з твердженнями АМК, що формулювання щодо детальних умов тарифікації на веб-сайті ТОВ «лайфселл» неповне, неточне і дає всі підстави споживачу/абоненту вважати, що тарифікація є посекундною, оскільки про це прямо зазначається в Комунікації. 
Крім того, недостовірна інформація в Комунікації щодо посекундної тарифікації не спростовується неповною і неточною деталізацією з твердженнями: «Тарифікація дзвінків здійснюється в першу секунду кожної хвилини розмови в розмірі зазначеної вартості хвилини. Секунди з другої по шістдесяту не тарифікуються». Подальше спростування недостовірної інформації, що надається на самому початку Комунікації, не може вважатися коректним і повноцінним інформуванням.
Таким чином, суд першої інстанції зазначив, що зазначені формулювання є неповними та неточними і такими, що можуть ввести в оману споживачів/абонентів щодо детальних умов тарифікації послуг мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл».
Суд першої інстанції встановив, що, всупереч вимогам законодавства, експертне почеркознавче дослідження проводилося на підставі копій,  а не оригіналів анкет, що не заперечувалося самим позивачем.
Таким чином, висновок почеркознавчого дослідження від 18.11.2019                             № 450/11/2019, наданий позивачем, не може вважатися належним, достовірним та допустимим доказом у розумінні статті 76 ГПК України.
Водночас судом апеляційної інстанції, на спростування висновків суду першої інстанції зазначено, що у межах різних тарифних планів залежно від переліку (пакету) та обсягу послуг можуть встановлюватися різні тарифи на однакові послуги. При цьому розмір тарифів на послуги, що згідно із Законом України "Про телекомунікації" підлягають державному регулюванню, може бути змінений у межах, визначених граничними тарифами, встановленими НКРЗІ.
Крім того, у частині першій статті 66 глави XI Закону України «Про телекомунікації» зазначено, що тарифи на телекомунікаційні послуги встановлюються операторами, провайдерами телекомунікацій самостійно, за винятком випадків, передбачених у частині другій цієї статті.
Отже, оператор сам встановлює тарифи, а одиницею обсягу послуги є секунда та хвилина.
Тобто інформація про те, що «тарифікація вихідних та переадресованих дзвінків (телекомунікаційної послуги передавання інформації голосом) є посекундною та здійснюється в першу секунду кожної хвилини телекомунікаційної послуги. У рахунок вартості першої секунди кожної хвилини телекомунікаційної послуги надаються наступні 59 секунд без додаткової тарифікації» здійснена відповідно до вищенаведених норм закону.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у січні 2011 року Комітетом було виявлено на сайті ТОВ «Астеліт» інформацію щодо тарифікації вихідних дзвінків, яка за ознаками нібито є порушенням статті 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", а рішення було прийнято в 2017 році, тобто через шість років; за даний проміжок часу тарифи оператором було змінено неодноразово та змінено інформацію, яка є спірною у даній справі.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що АМК за результатами розгляду справи про вчинення позивачем порушення статті  15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" шляхом поширення інформації, що вводить в оману споживачів, не було встановлено факту вчинення ТОВ «лайфселл» поширення інформації в умовах конкуренції та можливості досягнення останнім неправомірних переваг у такій конкуренції, а тому зазначені порушення в рішенні комітету більше пов`язані із законодавством про захист прав споживачів.
Тобто АМК на порушення статті 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" не встановлював обставини щодо конкурентних відносин, у яких ТОВ «лайфселл» перебувало, а також чи ТОВ «лайфселл» досягнуло або навіть могло досягнути неправомірних конкурентних переваг на ринку послуг мобільного зв`язку завдяки поширенню інформації, що, на думку АМК, вводить споживачів в оману. 
Також апеляційний господарський суд зазначив, що АМК, спираючись на проведене анкетування та висновки Всеукраїнської Федерації Споживачів «ПУЛЬС» та громадської організації «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «ТЕСТ», без допомоги експерта або відповідної спеціалізованої установи, в самовільному порядку зробив висновок, що інформація, зазначена в примітках тарифних планів ТОВ «лайфселл» щодо тарифікації вихідних дзвінків, може ввести в оману споживачів і на основі даних припущень притягнув позивача до відповідальності.
Крім того, анкети мають ознаки підробки, про що свідчить наявний у справи висновок експертного почеркознавчого дослідження, зроблений спеціалістом, який має необхідну кваліфікацію експерта-криміналіста з правом проведення криміналістичних видів судових експертиз. Даний висновком хоча він і підпадає під ознаки висновку судового експерта, проте він враховується як письмовий доказ поряд з іншими доказами у справі.
До того ж у матеріалах справи наявний висновок Соціологічної асоціації України від 14.02.2018 №1-14/02, в якому зазначено, що проведення анкетування не відповідає вимогам, які ставляться до соціального опитування.         
Більше того, у рішенні АМК зазначено, що позивачем на засіданні Комітету було надано власне опитування думки споживачів, проведене ТОВ «Кью енд Кью діджитал». Проте АМК, не надавши оцінки результатам цього опитування, відкинув їх як такі, що спростовуються матеріалами справам, а також не навів жодних доводів щодо необґрунтованості чи нерепрезентивності проведеного опитування і не зазначив, якими саме матеріалами справи та яким чином спростовуються вказані результати опитування, хоча вказане товариство спеціалізується на проведенні опитувань.
Також суд першої інстанції не звернув увагу на те, що лише згадка про таке опитування у рішенні АМК, без дослідження, оцінки, а також обґрунтувань причин його відхилення та надання переваги іншим доказам, свідчить про неповне з`ясування АМК обставин, які мають значення для справи. 
Крім того, у висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 18.11.2019 №    056/346 зазначено, що «Тарифікація дзвінків є посекундною та здійснюється в першу секунду кожної хвилини телекомунікаційної послуги. У вартість першої секунди кожної хвилини телекомунікаційної послуги включені наступні 59 секунд без додаткової тарифікації» - тарифікація є посекундною, тобто розраховується за секунду; одиницею виміру є секунда, а тарифікація відбувається не за кожну секунду розмови, а в інший спосіб. Крім того, у висновку зазначено, що інформація про вартість кожної секунди та хвилини розмови зазначено з повнотою і точністю. Також у висновку зазначено, що з позиції лінгвістичної кваліфікації спосіб представлення інформації про тарифікацію не виявляє мовних ознак «введення в оману».                 
З огляду на викладене апеляційний господарський суд  дійшов висновку, що у даному випадку висновки Українського бюро лінгвістичних експертиз від 18.11.2019 №    056/346, порівняно з анкетуванням та висновками громадських організації, є належними та допустимими доказами на спростування тверджень Комітету щодо поширенням позивачем інформації, що вводить в оману невизначене коло осіб, а тому враховується як письмовий доказ поряд з іншими доказами.
Що ж до комунікації позивача, то на стартових пакетах та рекламних листівках ТОВ «лайфселл» міститься така інформація про детальні умови тарифікації: «детальну інформацію про умови, їх можливі зміни, тарифікацію перевіряйте: lifecell.com.ua. 0800205433 (безкоштовно зі стаціонарних телефонів в Україні), 5433 (безкоштовно в мережі lifecell) або в пунктах продажу lifecell».
Відповідачем не доведено: що товариство поширює інформацію, яка вводить в оману, шляхом повідомлення безпосередньо невизначеному колу осіб неправдивих та неповних відомостей, оскільки відомості розміщені товариством на веб-сайті, їх можливо дізнатись шляхом звернення до колл-центру позивача та в пунктах продажу, і вони відповідають дійсності; в чому конкретно полягають наслідки, що могли б настати в результаті дій Товариства, які, на думку АМК, мають ознаки недобросовісної конкуренції.
Крім того, зміст рішення АМК не дозволяє дійти однозначного висновку про те, що саме внаслідок поширення інформації про те, що «Тарифікація дзвінків здійснюється в першу секунду кожної хвилини розмови в розмірі зазначеної вартості хвилини. Секунди з другої по шістдесяту не тарифікуються» зменшилась чи збільшилась кількість абонентів інших операторів мобільного зв`язку, оскільки динаміка ринку не досліджувалася, зокрема, відсутні дані про те, що споживачі відмовилися від інших операторів на користь ТОВ "лайфселл" чи, навпаки, саме через зазначену у рекламі інформацію.
Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що АМК не доведено обставин, пов`язаних з наявністю в діях товариства ознак, за якими кваліфікується правопорушення, передбачене статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", в тому числі й те, що обраний товариством спосіб повідомлення споживачів про тарифи вводить або може ввести їх в оману та вплинути на їх наміри придбати цей чи інший тарифний план, а також обставин стосовно можливих наслідків дій товариства і вчинення цих дій у конкурентному середовищі. 
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в оспорюваному Рішенні АМК не визначено співвідношення між розміром штрафу, накладеного на позивача, і будь-якими обставинами справи, не визначено співрозмірність (пропорційність) суми штрафу діям позивача та їх наслідкам.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Причиною спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав     для визнання недійсним оспорюваного рішення АМК.
Як з`ясовано попередніми судовими інстанціями, згідно з цим рішенням дії позивача кваліфіковано за ознаками, передбаченими статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" (далі - Закон № 236/96-ВР) у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, а саме: з поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих, неповних, неточних відомостей щодо тарифікації вихідних дзвінків, що можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання послуг ТОВ «лайфселл».
Стаття 1 Закону № 236/96-ВР визначає останню як будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності.
Відповідно до статті 15-1 цього ж Закону поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб`єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб`єкта господарювання.
Інформацією, що вводить в оману, є, зокрема, відомості, які: містять неповні, неточні або неправдиві дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування, стандарти, характеристики, особливості реалізації товарів, робіт, послуг, ціну і знижки на них, а також про істотні умови договору; містять неповні, неточні або неправдиві дані про фінансовий стан чи господарську діяльність суб`єкта господарювання; приписують повноваження та права, яких не мають, або відносини, в яких не перебувають; містять посилання на обсяги виробництва, придбання, продажу чи поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, яких фактично не було на день поширення інформації.
Поняття інформації, що вводить в оману, не обмежується повідомленням лише очевидно недостовірних відомостей. Поширення неточної, неповної, відірваної від контексту інформації, так само як і перебільшення, замовчування окремих фактів, пов`язаних з предметом реклами, може створювати у споживачів невірне уявлення щодо відповідних товарів, робіт чи послуг.
Поширення інформації, що вводить в оману, з огляду на положення частини другої статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон № 2210-ІІІ), має оцінюватись в контексті "дій у конкуренції", тобто на момент поширення окресленої інформації відповідні суб`єкти господарювання мають перебувати у конкурентних відносинах.
Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як антиконкурентні узгоджені дії або можливості настання зазначених наслідків у зв`язку з відповідними діями таких суб`єктів господарювання (частина перша статей           6    і     13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статті 4,     6,     8,     151,     16,     17     і     18 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції").
У свою чергу суд, розглядаючи позов про визнання недійсним рішення АМК, не має встановлювати безпосередньо наявність чи відсутність недобросовісної конкуренції в діях позивача, а зобов`язаний перевірити наявність чи відсутність визначених законом підстав для визнання рішення АМК недійсним.
Щодо доводу скаржника про залишення апеляційним господарським судом поза увагою факту пропуску ТОВ «лайфселл» строку, встановленого чинним процесуальним законодавством, для подання доказів у справі необхідно зазначити таке.
За приписами частини першої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У рішенні господарського суду міста Києва від 16.06.2020 зазначено про задоволення у судовому засіданні 03.12.2019 клопотань позивача про залучення до матеріалів справи висновку експертного почеркознавчого дослідження від 18.11.2019 №450/11/2019 та висновку експерта від 18.11.2019 № 056/346, складеного експертом Українського бюро лінгвістичних експертиз.
Питання правомірності задоволення судом першої інстанції клопотань ТОВ «лайфселл» про залучення до матеріалів справи висновків експертних досліджень не було підставою звернення з апеляційною скаргою, а тому не перевірялось судом апеляційної інстанції.
Окрім того, необхідно зазначити, що  за приписами пунктів 23 та 32 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), затверджених розпорядженням АМК від 19.04.1994 № 5 (в редакції розпорядження АМК від 29.06.1998 № 169-р), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за № 90/299 (далі - Правила), службовцями Комітету, відділення, яким доручено збирання та аналіз доказів, проводяться дії, направлені на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін; у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення. 
Правовий аналіз зазначених норм свідчить про те, що рішення АМК має містити усі докази, якими обґрунтовуються його висновки. 
Водночас положення статті 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та пункту 16 названих Правил стосовно прав осіб, які беруть (брали) участь у справі (зокрема, щодо наведення доказів) не обмежують цих осіб у наданні суду доказів, які раніше не були подані ними в процесі розгляду АМК справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №910/701/17).
Таким чином, не знаходять свого підтвердження доводи Комітету про те, що суди не можуть оцінювати додаткові докази, які стосуються встановлення обставин, пов`язаних із доведенням порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які не надавались органами Комітету в межах розгляду справи. 
Разом з тим необхідно зазначити, що Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів; стаття 86 ГПК України).
Згідно з приписами частин першої та другої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 зі справи  № 910/4055/18, від 16.04.2019 зі справи № 925/2301/14).
Стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Іншими словами тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 01.10.2020 у справі  № 910/16586/18, від 12.01.2021 у справі № 910/3726/20.
Апеляційний господарський суд зазначив, що АМК, спираючись на проведене анкетування та висновки Всеукраїнської Федерації Споживачів «ПУЛЬС» та Громадської організації «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «ТЕСТ», без допомоги експерта або відповідної спеціалізованої установи, в самовільному порядку зробив висновок, що інформація, зазначена в примітках тарифних планів ТОВ «лайфселл» щодо тарифікації вихідних дзвінків може ввести в оману споживачів і на основі даних припущень притягнув позивача до відповідальності.
Крім того, анкети мають ознаки підробки, про що свідчить наявний у справи висновок експертного почеркознавчого дослідження, зроблений спеціалістом, який має необхідну кваліфікацію експерта-криміналіста з правом проведення криміналістичних видів судових експертиз. Даний висновок, хоча і не підпадає під ознаки висновку судового експерта, проте він враховуються як письмовий доказ поряд з іншими доказами.
При цьому апеляційний господарський суд  дійшов висновку, що у даному випадку висновки Українського бюро лінгвістичних експертиз від 18.11.2019 №    056/346, порівняно з анкетуванням та висновками громадських організації є належними та допустимими доказами на спростування тверджень Комітету щодо поширенням позивачем інформації, що вводить в оману невизначене коло осіб, а тому враховується як письмовий доказ поряд з іншими доказами.
Суд касаційної інстанції в силу положень частини другої статті 300 ГПК України позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.
Отже, Верховний Суд погоджується з твердженнями суду апеляційної інстанції про те, що АМК не доведено обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, а тому апеляційний господарський суд дійшов, з урахуванням наведених законодавчих приписів, зокрема статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заснованого на законі висновку про наявність підстав для визнання недійсним (скасування) рішення АМК.
Аналіз змісту доводів касаційної скарги Комітету свідчить, що останні зводяться до незгоди скаржника з висновками апеляційного господарського суду щодо наявності підстав для скасування рішення АМК та задоволення позовної заяви у справі.
Окрім того, правильне по суті і справедливе судове рішення не може бути скасоване лише заради правового пуризму (прагнення до чистоти, переваги форми над змістом). Рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної помилки.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» також зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
З приводу посилань скаржника на те, що для вирішення спірних відносин необхідний висновок Верховного Суду слід зазначити, що формування правового висновку названого суду не може ставитися у пряму залежність від обставин конкретної справи та зібраних у ній доказів і здійснюватися поза визначеними нормами ГПК України межами розгляду справи судом касаційної інстанції. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Звертаючись з касаційною скаргою, скаржник не спростував висновків суду апеляційної інстанції та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови скасування прийнятого ним судового рішення.

За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу АМК залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін за відсутності визначених процесуальним законом підстав для його скасування.

Судові витрати

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі справи покладаються на скаржника.

Керуючись статтями     129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Антимонопольного комітету України     залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного  господарського суду від 25.11.2020 у справі  №    910/21488/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              І. Булгакова

Суддя                                                                                                               І. Колос

Суддя                                                                                                               В. Селіваненко