ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 р.	Справа № 520/1365/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Бартош Н.С. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління поліції охорони в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2021, головуючий суддя І інстанції: Севастьяненко К.О., м. Харків, повний текст складено 15.03.21 року по справі № 520/1365/2020
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Управління поліції охорони в Харківській області                 
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління поліції охорони в Харківській області (далі – відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Харківській області, що полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 9 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";
- зобов`язати Управління поліції охорони в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену частиною другою статті 9 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 14 календарних років служби;
- зобов`язати Управління поліції охорони в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати одноразової грошової допомоги з 30 листопада 2019 року по день фактичного розрахунку;
- стягнути з відповідача  понесені судові витрати.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Харківській області, що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1     одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст.9 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Зобов`язано Управління поліції охорони в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ч. 2  ст.9  Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 14 календарних років служби.
Зобов`язано Управління поліції охорони в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1  середній заробіток за весь час затримки виплати одноразової грошової допомоги з 30 листопада 2019 року по день фактичного розрахунку.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління поліції охорони в Харківській області.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2020 року апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Харківській області залишено без задоволення. Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2020 по справі № 520/1365/2020  залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 26.11.2020 року касаційну скаргу задоволено частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі №520/1365/2020 в частині позовних вимог про зобов`язання Управління поліції охорони в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки виплати одноразової грошової допомоги з 30 листопада 2019 року по день фактичного розрахунку направлено на новий розгляд.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі № 520/1365/2020 залишено без змін.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року закрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до  Управління поліції охорони в Харківській області в частині позовних вимог про зобов`язання Управління поліції охорони в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати одноразової грошової допомоги з 30 листопада 2019 року по день фактичного розрахунку.
Закривши провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що право позивача на нарахування та виплату середнього заробітку за весь час затримки виплати одноразової грошової допомоги  відповідачем відновлено самостійно, а отже відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення, а тому на підставі положень п.8 ч.1 ст.238 КАС України провадження по справі слід закрити.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права, просить скасувати  ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року  у справі № 520/1365/2020 та ухвалити нове рішення, яким справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції у частині встановлення належної до виплати ОСОБА_1 розміру суми середнього заробітку за весь час затримки виплати одноразової грошової допомоги з 30 листопада 2019 року по день фактичного розрахунку, вирішення питань необхідності повороту виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2020 року по справі № 520/1365/2020.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала не відповідає правовій позиції Верховного Суду від 26.11.2020 по цій справі № 520/1365/2020 щодо необхідності визначення судом конкретного розміру середнього заробітку, який необхідно виплати позивачу. Крім того, відповідач зазначає про необхідність повороту виконання судового рішення, відповідно до ст.380 КАС України. Відповідач посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц.
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги позивача.
Колегія суддів, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 25 червня 2020 року у справі №826/9665/16 зазначив наступне: «…у разі виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень суд закриває провадження у справі, якщо відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Тобто, для застосування такої підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність певних фактів. Зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких рішень протиправними».
Враховуючи вкладене, для застосування такої підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність певних фактів. Зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень, а також, мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких дій чи бездіяльності протиправними.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24 квітня 2020 року у справі № 520/7987/19.
Матеріалами справи встановлено, що відповідачем, на виконання рішення суду у справі №520/1365/2020, нараховано до виплати ОСОБА_1 грошове забезпечення ("середній заробіток") за період з 30.11.2019 року по 31.07.2020 року (за 245 календарних днів) в загальній сумі 82173,00 грн., у відповідності до податкового законодавства з цієї суми відповідачем  утримано і перераховано до відповідного бюджету податок з доходів фізичних осіб в розмірі 14791,14 грн. та військовий збір в розмірі 1232,60 грн., а належна до виплати сума в розмірі 66149,26 грн. - перерахована відповідачем на картковий банківський рахунок позивача в ПАТ КБ "Приватбанк".
Разом з цим, відповідачем було подано касаційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі №520/1365/2020, в якій заявник зазначав на відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні та вказав щодо необхідності пропорційного зменшення середньомісячного заробітку, який присуджено до виплати позивачу.
Верховний Суд в своєму рішенні від 26.11.2020 у цій справі №520/1365/2020, врахувавши доводи, викладені в касаційній скарзі, зазначив, що суд першої інстанції, встановлюючи право позивача на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, не визначив розмір такого відшкодування. В цій частині позовних вимог, про зобов`язання Управління поліції охорони в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки виплати одноразової грошової допомоги з 30 листопада 2019 року по день фактичного розрахунку,  справу направлено на новий розгляд.
Проте, судом першої інстанції вказані висновки та мотиви суду касаційної інстанції, з яких скасовано рішення, враховані не були.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції  не відповідає висновкам Верховного Суду від 26.11.2020 щодо необхідності визначення судом конкретного розміру середнього заробітку, який необхідно виплати позивачу.
Так, у відповідності до положень ч. 5 ст. 353 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Окрім того, згідно з положеннями статті 380 КАС України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем. 
Наведені вище обставини, свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що у межах спірних правовідносин відбулося виправлення оскаржуваних порушень суб`єктом владних повноважень, що, у свою чергу, є перешкодою для закриття провадження у справі за п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про закриття провадження у справі було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та не враховано висновки Верховного Суду, викладену в постанові від 26.11.2020 у цій справі №520/1365/2020, у зв`язку з чим, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Харківській області  задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 по справі № 520/1365/2020  скасувати.
Справу №520/1365/2020 за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направити для продовження розгляду справи до Харківського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	О.М. Мінаєва	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Я.М. Макаренко    Н.С. Бартош   	

Повний текст постанови складено  22.06.2021 року