ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 р.	Справа № 520/12811/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснаб-Агротехніка" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 (головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., повний текст складено 09.11.20 року) по справі № 520/12811/2020
за позовом          Головного управління ДПС у Луганській області  
до          Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснаб-Агротехніка"  
про стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Луганській області (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:
- стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих ТОВ "Донснаб-Агротехніка" в рахунок погашення податкової заборгованості в загальній сумі 79 172,24 грн, що складається з орендної плати з юридичних осіб у сумі 44 966,42 грн та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості в сумі 34 205, 82 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 позов задоволено.
ТОВ "Донснаб-Агротехніка" (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням   суду першої інстанції,  подало апеляційну скаргу, в якій  посилаючись на порушення  норм процесуального права, просило його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не повідомив представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а тому безпідставно розглянув справу без його участі, що є підставою для скасування судового рішення.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
Відповідно до  ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ТОВ "Донснаб-Агротехніка" є юридичною особою, зареєстрованою 04.10.2007 та перебуває на обліку в ГУ  ДПС у Харківській області як платник податків за основним місцем обліку, а також в ГУ ДПС в Луганській області - за неосновним місцем обліку (а.с. 29-40).
Відповідачем самостійно задекларовані суми грошового зобов`язання шляхом подання до податкового органу : 
- податкової декларації  з плати за землю за 2020 рік, подану 17.02.2020 (нараховано борг за період з 01.02.2020 по 31.08.2020) на загальну суму 35 973,14 грн;
- уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2020 рік, подану 10.04.2020 (нараховано борг за період з 01.05.2020 по 31.05.2020) на суму 8993,28 грн;
-  податкової декларації  з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, подану 07.02.2020 (нараховано борг за період з 01.01.2020 по 30.06.2020) на загальну суму 25 596,60 грн;
- уточнюючої податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, подану 10.04.2020 (нараховано борг за період з 01.01.2020 по 31.03.2020) на загальну суму 6993,19 грн (а.с. 8-11, 17-22).
Також контролюючим органом визначено ТОВ «Донснаб-Агротехніка» податкове зобов`язання та прийнято податкове повідомлення – рішення від 26.05.2020 № 0006805504, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 1 616,03 грн за порушення строків сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2019 р (а.с. 24), яке не оскаржено відповідачем, а тому є узгодженим з дати його отримання.
У строки, визначені законодавством, відповідачем суми податку не сплачені.
З підстав не сплати виниклої у відповідача заборгованості, ГУ ДПС у Луганській області звернулося до суду із позовом про стягнення з нього податкового боргу в  сумі 79 172,24 грн.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має податковий борг, який в добровільному порядку не сплачено, позивачем дотримано процедуру його стягнення, що є підставою для задоволення позовних вимог.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп. 16.1.4. п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі – ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п. 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з п. 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Пунктом 56.18. ст. 56 ПК України визначено, що З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до п. 57.1. ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу.
Стягненню несплачених у зазначені вище строки грошових зобов`язань передує певна процедура, визначена Податковим кодексом України.
Відповідно до п. 59.1 статті 59 ПК України  у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3 статті 59 ПК України).
Відповідно до п. 59.3 ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Приписами п. 59.5 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Зміст вказаних правових норм свідчить, що законодавець встановлює певні процедури, яких має дотриматись контролюючий орган до звернення до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу - направлення платнику податків податкового повідомлення-рішення (у випадку донарахування податкового зобов`язання контролюючим органом), узгодження суми податкового зобов`язання; направлення податкових вимог.
При цьому, момент узгодження суми податкового зобов`язання законодавець пов`язує або з подачею податкової декларації, або з отриманням платником податків податкового повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобов`язання, за винятком випадків оскарження такого податкового повідомлення-рішення.
Аналіз норм діючого у період виникнення спірних правовідносин законодавства, що регламентує процедуру, яка передує виникненню у податкового органу права на стягнення сум податкового боргу, дає підстави стверджувати про відсутність обов`язку контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу.
Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом на адресу відповідача було надіслано податкову вимогу форми "Ю" № 7861-55 від 13.04.2020 на суму 8 993,30 грн, яка отримана ним 05.05.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 38).
Вказана вимога відповідачем не оскаржувалась, є чинною та недійсною не визнавалась.
З дати винесення податкової вимоги, податковий борг відповідачем не погашався та не переривався, що підтверджується обліковими картками платника податків (а.с. 6-7, 15-16).
Таким чином, податковим органом підтверджено обставини безперервності податкового боргу у відповідача впродовж періоду часу з виникнення податкового боргу, стосовно суми якого направлялась податкова вимога, до звернення до суду з даним позовом.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем було дотримано вимоги податкового законодавства щодо процедури, яка передує зверненню до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу, а саме: з метою погашення податкового боргу було сформовано податкову вимогу, проте зазначені заходи не призвели до задовільного результату - сума боргу відповідачем погашена не була, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Згідно з пунктом  41.2  статті  41 ПК України  органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп.  20.1.34  п.  20.1. ст.  20 ПК України).
Відповідно до пункту  95.1  статті  95 ПК України  контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
За приписами пункту  95.3  статті  95 ПК України  стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Доказів погашення суми боргу матеріали справи не містять та відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС в Луганській області.
Доводи апелянта про розгляд справи судом за його відсутності при не належному повідомлення, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, судом повідомлено представника відповідача про судове засідання, шляхом вручення судової повістки про його виклик у судове засідання на 05.11.2020 о 12:00, що підтверджується розпискою від 19.10.2020 (а.с. 57).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 126 КАС України повістка може бути вручена безпосередньо в суді.
Особа, яка вручає повістку, зобов`язана повернути до адміністративного суду розписку адресата про одержання повістки, яка приєднується до справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 127 КАС України часом вручення повістки вважається день вручення судової повістки під розписку.
Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 05.11.2020 не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки. 
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Як вбачається з протоколу судового засіданні 05.11.2020  розгляд справи відбувся в письмовому провадженні. (а.с. 60).
Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, а особиста їх участь в судовому засіданні не була визнана обов`язковою, суд першої інстанції мав можливість здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження, що не потребує додаткового повідомлення сторін про вказані обставини.
Отже, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснаб-Агротехніка"  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 по справі № 520/12811/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  12.04.2021 року