УХВАЛА
14 квітня 2021 року
м. Київ
справа №662/49/16-к
провадження №51-2518ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                      ОСОБА_1 ,
суддів                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 28 лютого 2020 року про залишення без задоволення його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Херсонського апеляційного суду від 17 серпня 2016 року щодо нього,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 31 березня 2021 року повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказане судове рішення і у своєму клопотанні просить поновити йому пропущений строк. 
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана упродовж трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції,                          а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК процесуальний строк може бути поновлений лише                            у випадку, коли він був пропущений з поважних причин.
 
Таким чином, згідно із вказаною нормою, процесуальний строк може бути поновлений, якщо особа з поважних причин не вчинила відповідну процесуальну дію до його закінчення.
Під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє обставини непереборного характеру, наприклад такі, як стихійне лихо, тяжку хворобу або інші, в силу яких особа була позбавлена реальної можливості вчасно звернутися до суду із заявою чи скаргою.
Як на поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали засуджений посилається на несвоєчасне вручення йому копії оспорюваного судового рішення, у зв`язку з довготривалою поштовою пересилкою на його адресу.
Наведені в клопотанні засудженого обставини не перебувають за межами волевиявлення особи, а тому їх не можна визнати поважними, такими, що об`єктивно перешкоджали засудженому в реалізації його права на касаційне оскарження судових рішень у порядку та строки визначені законом.
Окрім цього, як убачається з наявних у суді касаційної інстанції матеріалів,                          14 квітня 2020 року, у передбачений законом строк засуджений вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказане судове рішення та ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 26 травня 2020 року цю касаційну скаргу було повернуто разом із додатками на підставі п. 1 ч. 3  ст. 429 КПК.
За таких обставин підстав для задоволення клопотання засудженого колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив: 
Клопотаннязасудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Херсонського апеляційного суду від 28 лютого 2020 року залишити без задоволення. 
Касаційну скаргу з додаткамиповернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                        ОСОБА_2                      ОСОБА_3