ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 р.	Справа № 520/750/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 (головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В.) по справі № 520/750/21
за позовом            ОСОБА_1  
до      приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни,   третя особа:            Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" 
про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни від 08.10.2020 № 63247965 про відкриття виконавчого провадження та постанову від 16.10.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника - ОСОБА_1 , при примусовому виконанні виконавчого напису № 26473, виданого 08.09.2020 вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни:
- від 08.10.2020 про відкриття виконавчого провадження № 63247965.
- від 16.10.2020 № 63247965 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого напису №26473 виданого 08.09.2020 вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.
Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна (далі - відповідач), не погоджуючись з судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати, з підстав порушення норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.12.2020 по справі № 460/3537/20, зазначила, що судом першої інстанції не враховано, що у виконавчому написі приватного нотаріусу вказано місце проживання боржника  АДРЕСА_1 , тобто виконавчим документом встановлено, що місце проживання боржника знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва; чинною редакцією Закону України Про виконавче провадження не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття провадження.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі третя особа) не надали відзиви на апеляційну скаргу.
16.06.2021 від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. надійшло клопотання про зупинення провадження, обґрунтоване тим, що в провадженні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває справа №380/9335/20, предметом розгляду в якій є правовідносини аналогічні правовідносинам, як склалися у даній справі, а саме щодо правомірності прийняття приватним виконавцем виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, яке вказано у виконавчому документі. Вказує, що ухвалою Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №380/9335/20 справу передано на розгляд судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян у зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відступу від висновків щодо застосування положень статей 4, 24 Закону 1404-VIII, викладених в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №380/7750/20.
Враховуючи вищевикладене, просить зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №380/9335/20.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі № 380/9335/20.
Так, відповідно до п.5 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.
Слід зауважити, що умовою для зупинення провадження у справі на підставі вказаної норми є перегляд судового рішення палатою Верховного Суду.
Разом з цим, як встановлено судом апеляційної інстанції з Єдиного державного реєстру судових рішень, та як про це зазначає сам відповідач, справу № 380/9335/20 лише передано на розгляд судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян.
Докази відкриття провадження за наслідками такої передачі на час вирішення вказаного клопотання відсутні. Отже, подія, за наявності якої суд може зупинити провадження за п.5 ч. 2 ст. 236 КАС України, не настала.
Крім того, зупинення провадження в силу наведеної норми є правом, а не обов`язком суду.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження по даній справі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. видано виконавчий напис про звернення стягнення з боржника: ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 9 279,39 грн.
У виконавчому написі зазначені адреса реєстрації боржника  АДРЕСА_2 та адреса проживання – АДРЕСА_3 .
Виконавчий напис стягувачем ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» пред`явлено до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А.
В заяві ТОВ «Фінансова компанія «Аланд»  просило відкрити виконавче провадження за місцем проживання (перебування) боржника  АДРЕСА_3 .
08.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63247965 з виконання виконавчого напису № 26473 від 08.09.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 9279,39 грн.
У вказаному виконавчому провадженні 15.10.2020 відповідачем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТОВ «ГЕНЕРАЦІЯ-7» (36008, Полтавська обл., місто Полтава, Октябрьський район, вул. Загородня, буд. 34).
Позивач, не погоджуючись з постановою відповідача від 16.10.2020 № 63247965, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за наявності зазначення в оскаржуваній постанові різних адрес проживання боржника (м. Київ) та фактичного місця реєстрації боржника (Харківська область), враховуючи, що вони територіально знаходяться у межах різних виконавчих округів, і доказів про місце проживання позивача у м. Києві відсутні, приватний виконавець був зобов`язаний здійснити перевірку відомостей щодо місця проживання боржника або місця знаходження його майна. Не вчинення зазначених дій призвело до порушення правил територіальної діяльності приватних виконавців.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1  1 ст. 5 Закону  України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України від 02.06.2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»  визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що в Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Відповідно до частин 1, 2, 3, б статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»  приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
З аналізу наведеного положення вбачається, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» в заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Відповідно до п 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Колегія суддів зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Відповідно до ч. 6 цієї статті фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно з положеннями ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»  місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Отже, з огляду на викладене, Закон України «Про виконавче провадження» визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому, право приватного виконавця відкрити виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Таким чином сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. Тобто визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 31.03.2021 по справі №380/7750/20.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до паспортних даних зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . При цьому, позивач зазначає, що ніколи не проживав в м. Києві та не мав і немає там жодного майна, в той час як відповідачем не надано доказів протилежного.
В спірних постановах відповідача про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника зазначено, що адресою боржника є АДРЕСА_1 . 
Разом с тим, приватним виконавцем була отримана інформація, що боржник працює в ТОВ «ГЕНЕРАЦІЯ-7», яке  розташоване в місті Полтава, Октябрьський район, вул. Загородня, буд. 34).
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів зазначає, що жодних даних, які посвідчують визначене приватним нотаріусом у виконавчому написі про те, що місцем проживання/перебування позивача є квартира АДРЕСА_1 , судам першої та апеляційної інстанції не надано.
Крім того ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надано, доказів, які б підтверджували факт знаходження майна ОСОБА_1  у межах виконавчого округу м. Києва, а також доказів з`ясування з достовірних джерел інформації про місце проживання та наявність боржника у відповідному виконавчому окрузі.
Отже, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що у своїй сукупності свідчили б про наявність визначених законом підстав для відкриття виконавчого провадження № 63247965 у межах виконавчого округу міста Києва.
Частиною 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» саме на виконавця покладено обов`язок встановити чи пред`явлено виконавчий документ за належним місцем виконанням,. При цьому, питання з`ясування місця проживання боржника та/або місця розташування його майна передує відкриттю виконавчого провадження та має вирішальне значення для вирішення питання про те чи дотримано порядок пред`явлення виконавчого листа до виконання.
В постанові від 31.03.2021 по справі №380/7750/20 Верховний Суд прийшов до висновку, що якщо трактувати місце виконання рішення у ситуації, подібній до тієї, яку маємо випадку (за наявності двох адрес, одна із яких знаходиться в іншому виконавчому окрузі), у той спосіб, як це зробив відповідач, то це (за своєю зовнішньою формою прояву) створюватиме умови для підміни суті визначеного Законом України «Про виконавче провадження» місця виконання рішення і пов`язаного з ним визначенням виконавчого округу приватного виконавця на формальність, що у підсумку нівелюватиме сенс виконавчого провадження і засади, з дотриманням яких воно має здійснюватися загалом.
Згідно із ч. 2ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд першої інстанції встановив фактичні обставини справи та зазначив, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. протиправно відкрила виконавче провадження по стягненню з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 9279,39 грн грн., що стало підставою для винесення приватним виконавцем постанови від 16.10.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
При цьому, приватним виконавцем не доведено, що виконавчий документ прийнято до виконання за дійсним місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи (позивача). В свою чергу, твердження відповідача про те, що виконавчий документ прийнято ним до виконання за місцем проживання боржника, зазначеним у виконавчому написі також є безпідставними та спростовуються встановленими обставинами по справі.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування постанов приватного виконавця від 08.10.2020 та від 16.10.2020, оскільки вони прийняті із порушенням правил територіальних меж діяльності приватного виконавця.
При розгляді справи судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладеній в постановах від 29.04.2021 по справі № 300/3258/200, від 31.03.2021 по справі № 380/7750/20, від 05.05.2021 по справі № 280/5862/20, які в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковими для врахування судом апеляційної інстанції.
Щодо посилань апелянта на постанову Верховного Суду від 09.12.2020 по справі № 460/3537/20 колегія суддів зазначає, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.01.2019 по справі № 755/10947/17, суди при вирішенні спорів мають враховувати останню правову позицію Верховного Суду.
Крім того, в постанові від 09.12.2020 по справі № 460/3537/20 Верховний Суд не вирішив спір по суті, а направив справу на новий розгляд для з`ясування правомірності прийняття постанов приватного виконавця.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалене судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 287, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про зупинення провадження у справі - відмовити.
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 по справі № 520/750/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова